130 B. M. Keilhau 



dalen, der altsaa ere flyttede nef op i samme Retninga, som 

 den^ hvori Riflerne dersteds lobe, at Blokke af saadan Gra- 

 nit OQ Kalksteen^ som findes i fast Fjeld paa den nordiske 

 Halvöe, iig'g;e udspredte over Pommern ogf Brandenburg 

 o. 8. v. 



Hr. v. Buch, hvis Videtur i Sagen vi ovenfor om- 

 nævnte, vil lig^efrem have de af Sefström saakaldte petri* 

 delauniske Ridser betrag-lede blot som et underordnet Phæ- 

 nomen ved det store Særsyn, som de flyttede Blokke 

 frembyde. 



Han gjör opmerksom paa, at de baltiske Sletters Sand, 

 der af Sefström ansees som et Produkt af den nordiske 

 Flom, ligfg^er under Blokkene, og^ fordetmeste tilhörer den 

 fra en ældrc Periode hidrörende Bruunkulformation. Be- 

 træfl'ende de fra INorden stammende Blokke selv bring^er 

 han navnlig^en fölg^ende Resultater af P lisch (see denne 

 Forf's» Beschr. von Polen, B. H., S. 571) i Erindringa : 

 Undcrsög;e]serne ang^aacnde disse Blokkes Udbredelse vise^ 

 at de ßndes paa Englands Östkyster, nordlig* i IXederlandene^ 

 paa det flade Nordtydskland fil den nordlige og östlige Fod af 

 Teufoburger- Skoven, VVeserbjcrgcne, Hartz og Sudeternc, 

 og i Polen og Rusland fra Nord til en Grændselinie i Syd, 

 der gaaer omtrent midt gjennem Polen og derfra fil Twer 

 i Rusland; de ere saalcdes udbredte mod S}d indenfor 

 en vis Kreds, som de ikke have overskredet, en Kreds, i 

 hvis Middelpunkt Scandinavien ligger. Og disse Blokkes 

 petrographiske Beskaflenhed viser derhos, at de^ som ere 

 udbredte over det nordlige Rusland til Floden INiemen, 

 stamme fra Onega -Soen og Finland, at de, som man fin- 

 der i Preussen og Polen, fordetmeste ligeledes hidrörc fra 



