Om Afskuring^s- Merker paa Klipperne. 135 



strönifuen, efteråt det med Laodet bævede Vand engange 

 var faret ned. 



Angaacnde de flyttede Blofcfce, da adskiller Forf. dem, 

 der transporteredes ved de voldsomt frcmfarendc Diluvial- 

 Vande, fra dem, der ere blevnc flyttede ved Hjælp af svöm- 

 mende Ils, nemlig^ paa samme Maade, som dette endnii al- 

 tid sfceer hvert Foraar i Finland, naar Kystîsen lösner. Til 

 disse sidstnævnte, mener B. , höre de paa IVordtydsklands 

 Sletter udspredte fremmede Blokke; fra vore nordiske Lan- 

 de dreve de didhen paa en Tid, da Östersöen strakte sigp 

 saa meget sydiig'ere. 



Hvad de af mig" over Frictions • Phænomerne samlede 

 lagttag^elser ang^aaer, da skal jeg benytte nærværende An- 

 ledning til just her fuldstændigen at optegne dem deraf, 

 som ikke allerede för ere auförte i delte Tidsskrift, eller 

 i et strax hereffer folgende Stykke ville blive det. 



1 1839, under et Ophold af flere Uger ved Badet i 

 Sandefjord, gjorde jeg mig noie bekjendt med Afskurings- 

 Herkerne paa Klipperne der i Egnen, hvilken med Hensyn 

 til disse Phænomencr netop horer til de meest inafructive. 

 Fjeldgrunden er blottet i smaae Bjergpartier, som i den 

 nærmeste Omegn stige til en Höide af omtrent 350 F. o. 

 H. ^),- mellem disse ligge smaae, mulddækkede Sand- og 



') Kamfjord-Vardens Basis, efter min Maaling, 348 F. En Kup 

 pel, der ligger tætved mod Vest, og som syntes at være et afde 

 böieste Punkter omkring Sandefjord, er neppe 10 Fod böiere. 



