Om Afskupîngs-Merlçer paa Klipperne. 145 



fiende Fluidum, der havde havt sit Lob i Rcndeme ogf der- 

 fra Tar flydt ud over ßankens Sider; men Ted nærmere 

 Betrag^tning bemerltes det let, at de ere böiede meer til- 

 båge, end dette forudsætter, og at Renderne hælde svagt 

 mod Syd, altsaa fra og ikke til de over Klippens Side ned- 

 gaaende Fordybninger, hvilke dog i alle Tilfælde enten ere 

 hines Fortsæltelse eller Begyndelse. Meget tydelige fine 

 Ridser af det sædvanlige Slags sees ved Nordenden af deri 

 samme Banke — ved b, og Spor af de samme opdages 

 endnu ved de krogformigen hoiede Render; men her er 

 det tydeligt hvorledes de sidste, der hvor de gaae ned over 

 Klippesiden, sætte tværs over og saaledes forendeel udslette 

 Ridserne, og altsaa aabenbare tilkjendegive sig som yngre 

 end disse. Altsaa synes her, tværtimod vort forrige Re- 

 sultat, baade Dannelses • Tiden og Dannelses -Maaden at 

 være forskjellig for de fine Ridser og for Renderne. 



I 1838 foretog jeg i Begyndeisen af Sommerferierne 

 en Reise i en Deel af Budskeruds-Amt, og begav mig der- 

 efter til Österdalen. Paa den forstnævnte Excursion sam- 

 ledes folgende lagtlagelser over Afskurings-Phænomenerne. 



Midtskoven, överst paa Krogskovcn, 1420 F. o. H.^ 

 Bjergarten er Porphyr med smaatpuklet Överilade, der ofte 

 viser sig afpoleret og paa mange Steder frembyder skjönne 

 Exempler ligesaavel paa större indslebne Render som paa 

 fine Ridser,- de sidstes Slrög aflæstcs lidt för Pladsen Midt- 

 skoven i h. 10^, lli, 11, altsaa omtr. h. 11 mg. 5 umiddel- 

 bar ved Midtskoven, constant h. 11 mg. (9f r.) 



Ved Kro g klevens Överste, paa Randen afPorphyr- 

 Plateau'et, 12, 121 (lOf r.). 



Ved Hö nef oss en, paa de mellcm selve Faldene lig- 

 gende Klipper, som fordetmeste bestaae af en meget fast 



