148 B. M. K c i 1 h a u 



I Modum mcllera Hæg'(jen o{^ Björnstad, i Nærheden 

 af Gaarden Mælum, smal Fure i h, 2i (l^ r.). 



Reisen til Österdalen gav saagodtsoni intet Udbytte 

 betræffende nærværende Gjenstand. Ikkun paa eel Punkt, 

 nemlijj i IVærheden af Glommen, iag^tlojjes Skurinrjs-Ridser, 

 hvis Strög^ er anfört i dette Tidsskr,, II, S. 204 og 205. 

 At de i Österdals-Traktcn ikke saaes oftere, kan enten gan- 

 ske sim|)elt forklares deraf, at Klippegrunden dersteds kun 

 sjelden Gndes blottet, eller deraf, at en stor Deel af Egneo 

 bestaaer af meer eller mindre let forvitrende Sandsteen- 

 ßildninger, hvis Dagflader ikke bave vedligeboldt sig-, siden 

 den store Action foregik, eller endelig deraf, at denne vir- 

 kelig her ikke bar været saa kraftig som paa andre Steder. 

 Holder man fast ved Ideen om en Rullesteens-Oversvöm- 

 melse, saa vil man let forestille sig, at den fremstrümmende 

 Masse ikke overalt bar været lige dyb og i lige Grad blan- 

 det med Blokke og Gruus^ bvor den bestod mere af Vand 

 og beiler ikke var dyb, vil den da bave virket mindre paa 

 Fjeld-Grunden. Der vil den beiler ikke bave kunnet frem- 

 bringe saa parallele Ridser, som disse ellers ofte findes selv 

 i et couperet Terrain, tbi i det mere tyndt opblandede Flui- 

 dum kunde de fremfarende Stene lettere vige til Siden, 

 hvor Fjeldgrundens Overflade-Form fordrede det. Med 

 Hensyn hertil er det ikke uinteressant, at virkelig Ridserne 

 paa biint Sted ved Glommen ere heel ustadige i deres Ret- 

 ning. 



Afslibnings - Pbænomcnerne paa Christiania - Da- 

 lens Klipper har jeg i de Par sidstc Aar efterbaanden 

 undcrsögt» 



