Om Afskurin(ys- Merker paa Klipperne. 153 



uafliængijje af Fjeldg^nindens Stnihlur; de fölg;e inj^enluode 

 Bjerg-artens Klyvning-sflader, men bestandig gaae de i den 

 Retninga, som af Terrainels Form er LIeven bestemt for 

 lismassens Bevægelse. „Heller Udjc l;an man, med Deliic, 

 troe dem dannede af Strömme, som flod let og^ meget bnr- 

 tigen, eller, som Andre bave meent, af Slamstromme fulde 

 af Klippefrag-menler. Fjeldskredet paa Dent du Midi, som 

 bar afgivet et g^odt Exempel paa en glidende Masse af sid- 

 sle Slags, bar paa bcle sit Lob ibbe efterladt noget Spor 

 af denne Art. Videre bemerker man paa Fjoldflader, som 

 Bræerne bave forladt, endnu andre Furer, bvilke ikke lobe 

 Î ret Linie, men ere bug-tede, og^ som undertiden gaae i 

 binanden, samt i det Hele folge den störste Skraabed, 

 Dette er bvad man paa nog-Ie Steder i Alpcrne bar kaldt 

 Karren fe Ide r. Disse Furer bidrore aabenbare fra den 

 ErosioH^ som de onder Bræen lobende Vande bevirke, i 

 det de der lidt efter lidt udbulc sig* en Sengp i Rctuing:en 

 efter den störste Hældning^. Endelig* træffer man og^saa 

 Udbuling^er granske af saadan Beskaffenbed, som et Vand- 

 fald vilde frerabring^e paa det Sted, bvor del styrter ned, 

 og; som vel beiler ikke bave nog^en anden Oprindelge. Alle 

 disse Virkninger af Isen ere noget modificerede efter Be- 

 skaifenbeden af Bjerg-arten, bvorpaa de udövedes: Granit 

 fîndes afrundet î anselige Masser med store, convexe, 

 meget jævne Overflader; Kalkstecn er mere smaalpuklet og* 

 viser den fuldkomneste Politur; ikkun den forekommer med 

 disse skjönne Fläder, som lig^e Marmortavler fra Kunstne- 

 rens Verksted 5 Gneis og; Skifere ere mere furede, og; dette 

 ofte tværs over Skifringen. — Har man först engang: lært 

 disse Pbænomener vel at kjende og; bar rig;tig*en opfattet 

 dem, saa bar man deri et Middel til at kunne paavise den 

 forbeoværeude Existents af forlöbue Epocbers Gletscbere 



