Om Afslsurîngs- Merker paa KL'ppernc. 163 



Befragter man ikkun Frictions-Stribernes Forholde paa 

 ÎNordens Fjeldgmnd, og" Forholdet med de paa visse Sider 

 filrundcdc Klipper i ogf for sig" eller i det Hoieste med et 

 flyjjtigt Sideblik til Rullestenenes Udsprednings - Forholde, 

 saa vil man da kanskee^ efter det Anförte, fole sig* mindre 

 tiltrukken af Forestillingen om en forhenværende udstrakt 

 Jokelbedækiiing^, end af den om et engange foregaact uhyre 

 Steenskred ; man vil idetmindste ikke strax skrækkes tilhag^e 

 af del Enorme i denne sidslberörte Forestillinga, som viser 

 os Skredet paa een Gang^ farende ud over hele den nor- 

 diske Halvöcs Hovedskraaning^er, ogp der vindende en Fart 

 tilstrækkelig til Massens Fremskydning" over Finlands raö- 

 dende Forhöining*, over Östersöens og^ selv maaskee ogsaa 

 IXordsoens Bassins; man vil, sig'er jeg", ikke slrax vige 

 for Dristigheden af en saadan Idee, thi den paatrænger sig^ 

 granske uvilkaarlig^cn som et umiddelbart Indtryk af hiin 

 ikke TÎdere udoverskuende Betragtning^ af de nysnævnle 

 Phænoinener. 



Men snart slöde vi ogfsaa her paa Vanskeligheder, og^ 

 de synes kun at blive flere og* flere, jo længere vi overveie 

 Sag'en i denne Retning*. Vi erindre, at idetmindste et 

 stort Antal afJetlegryderne samt flere lig^nende Afslibnings- 

 Særsyn, der forlange at regnes med til Virkningcrne af 

 den store Friclions-Proccs, vise hen paa en Dannelses-Maa- 

 de, der fordrede Tid mere end Vold og Kraft. Heller 

 ikke undlader det noicrc Studium af Rullestecns-Afleinin* 

 gernes Forholde at afholdc fra Forestillingen om en som 



ßingyadsöe 0}j ved Ulvstind i Tromsen har jeg bemerket saa- 

 danne (1. c», 243), og nogle lignende Masser ved Beitved paa 

 Statlandet lige ved Soen synes og at hore hid (1. c, 224—225). 



m. 2. L 



