Om Afskuring^s- Merker paa Klipperne. 167 



Forudsætning- af, al Rivningen paa den ene eller anden ^ 

 Maadc har staaet i Forbindelse med den store Uullesteens- 

 Flytnings, kan man og' ved Hjælp af RuUesteneue bestemme 

 et Tidspunkt, bag^enfor hvilket den Begivenhed, vi her al- 

 tid have foröie, ikke kan höre hjemme- forsaavidt kan det 

 da anföres, at de ældste Spor af nordiske Blokke i de svd- 

 bahiske Lande ifölg^e de nyeste Undersögelser kun synes 

 at tilhöre temmelige nye tertiaire Lag^, og^ at de navniigen 

 ikke ere at finde saa langt tilbag'e som i Terliair-Gruppens 

 ældste Afdeling^. — Den aldeles directe Bestemmelse af den 

 fjerneste Tidsgrændse, hvortil Rivning^s-Epochen kan an- 

 tagnes at naae op, ved at augive den nyeste Formation, som 

 har været udsat for Rivning^eu, moder den Vanskelighed, 

 at de Formationer, der forsaavidt komme i Betrag tning;, 

 fordetmeste bestaae af mindre faste Bjergartcr, lidet skik- 

 kede til at bevare Frictions -Merkerne^ saalcdes ere de 

 Data, man i denne Henseende bar sögt at forskaffe sig', in- 

 g^enlunde fyldestgjörende. 



Som et Resultat af de Undersögelser, der her have 

 beskjæftig^et os, maa det endelig og-saa gjælde, at vi nu 

 kunne indsee Aarsagen til, at Norge, Sverrig* og^ Finland 

 for en saa stor Deel ere blottede for de meer eller mindre 

 löse Formationer, som ellers i Almindelighcd bedække det 

 g^amle haarde Klippelegeme, og^ som i saa mangle Egne 

 bringe Landene Velsignelse ved deres Frug-tbarhed. Den 

 store Frietions-Proces^ som vi have erkjendt, denne afniin- 

 delig"e Skurinç, som gik over vort Norden, maatte jo först 

 OÇ fremst, för den kunde virke paa selve Klippegruoden, 

 reenfeie denne og' skaffe bort alle paaliggende löse Sager, 

 kort g'jöre den saa nögen og: gold, som den desværre endnu 

 lignger der over Tusinder af Qvadratmilc. De löse Masser, 

 der kunne formodes at være lilbag^e som Rester af selve 



