172 B. M. Keilhau 



stikke flere Alen frem med gpanske overhæng-ende Fläder; 

 paa disse frie Undersider^ saasom paa c, findes nu, cndnu 

 hyppigere end paa de övre Fläder, ligesaavel dybe canal- 

 aglig-e Furer og Vulste som fine Frictions-Striber^ begge 

 Slags folge meer eller mindre noie Lagenes Strög, hvilket 

 just ogsaa er omtrent i h. 12. At Lagene alt have staaet 

 saaledes frit frem idetmiudste för Frictions -Processen var 

 ganske tilende, og at Rivnings-Middelet ogsaa har kunnet 

 passere ind under disse overhængcnde Masser, seer man da 

 heraf, ligesom man og faaer noget Begreb om den frem- 

 skydende Krafts Styrke, idet den, idetmindste mod Proces- 

 sens Ende, ikke har været lilstrækkelig til at bortrive saa- 

 danne dog saa meget fremspringende Klippepartier. — Fo- 

 den af de hoie Porphyr- Vægge, under hvilke Veien löber 

 frem til Flolmestrand, vistCj paa næsteu lodrette Brudflader, 

 temmelig horizontale Frictions -Striber, der altsaa stryge 

 som selve Præcipicerne (omt. i h. 11). Den ved Holme- 

 strand foran disse Vægge fremspringende Sandsteen kan 

 paa mange Steder sees siden Skuringen at have mistet sin 

 överste Skorpe, idet et Lag af 2 til 3 Liniers Tykkelse en- 

 ten lidt efter lidt er afvitret, eller, som det heller synes, 

 paaeengang er sprunget af ; thi tildeels findes en halvfor- 

 vitrel let fralöselig Skorpe af den anförte Tykkelse endnu 

 at sidde igjen. Hvor derimod Sandstenen er frisk, saasom 

 især lige ved Strandbredden, ere Skuringsslriberne tildeels 

 meget vel vedligeholdte paa den 5 efter et üliddcital af mange 

 Aflæsninger fandles Ridse-Ströget her i h. 8| r. — ]\ær ved 

 det Överste af Söndre-Klev, Frictions-Ridser paa Porphyren 

 i h. 9, men ganske oppe paa Höidcn, umiddelbar ved Kan- 

 ten af Plateau'ct i h. 6 og 6J, og lidt videre i h. 7, d. e. 

 i h. 5| r. e. M. ; altsaa her oppe ved Randen afLandtavlen 

 en meget iöinefaldende Afvigelse fra Slribeströgets almin- 



