184 B. M. K e i 1 h a u 



hvilfce clog^ i et saadanl Plan ingeDlunde li8r(je saa tæt, at 

 tie bcröre hinandcn, eller saaledes at de liunne sig'es at ad- 

 gjörc et TÎrkeligt Gneis- eller Glimmcrskikt ; de ere kun 

 forhaandcn i den til at frembring:e en tydelijj Parallelstruk- 

 lur nödvendige Mængde^ og" paa denne Maade kan da Mas- 

 sen i det Store ansees som Gneis^ medens dogf de enkelte, 

 tildcels mange Tommer tjkke Lag^, som ligge mellem hine 

 med Glimmerskjællene belag^tc ^ men Con ti nui teten 

 slet ikke ophævende Fladcr, ere fuldkommen charakte- 

 ristisk Granit. Denne er röd og* af et jævnt, næsten smaat 

 Korn f det er jnst den samme, som man saa ofte anlræffer 

 i de Granitblokke, der ligge udslröede over den hele Trakt 

 sydvestlig" herfra nd mod Havet. Forndcn de saaledes som 

 anfört i enkelte Planer liggende Glimmer-lMviklinger fore- 

 komme dog^ ogsaa hist og^ her i Graoilfeldtet hele Gneis- 

 skiktcr af sædvanlig-t Slag s 5 men mange af disse vise sic 

 allikevel igjen afvigende fra det almindelige Forhold deri, 

 al de efler et nicer eller mindre kort Lob afbrydes efter 

 Strög^et, og^ saaledes oplræde lig^esom fragmentariske 5 ofte 

 ere de og" temmelige snoede, men desuagtet finder man dem 

 sædvanligcn i en indbyrdes overecnsstemmcnde Beliggen- 

 hcd, der tilligge svarer til de Spor af Parallelslruktur, som 

 selve Granilen besidder formedelst de omtalte glimmerrige 

 Fläder. Saaledes ved Öy, Gneis-Granit og^ deri indsluttcdc 

 Gneisflammer eller isoleredc Gneispartier af det sidst be- 

 leg^ncde Slajjs, 30« V. 6, 40« V. 7f, 6, d. e. 30—40« S. 

 5J r. e. M. 



Denne Dal opefter fra Rusland til Öy er lærerigf med 

 Hensyn til Spörgsmaalet om Daldannelsen. Allerede For- 

 holdene ved liiisland^ — som ere frcmstillede i det ideale 

 Profil Fig^. 8, — vise, at vistnok en Sönderrivelse eller 

 Itristning; af Fjeldmassen er g-aact forud for Udhuliiig^eD 



