Reise til Chrisfiansands-Stift* 213 



allerede ovenfor berört f selv paa Steder, Lvor de mecst 

 rceut (jueisag(ig:c Hlodifîcatîoner ere forbaandcn, seer man 

 lUasserne al afskalle sig* parallelt med Fjcidsldernej lige- 

 mcg^et om Strufclurplanerne saaledes maae overskjæres end- 

 ogp ganske relvinkligen af Brislningerne; og: ikkcdcstomin- 

 dre kunne de frabrustnc Stykker, nagtet de ofte ere meget 

 store og- tynde Heller, med denne transversale Stilling* af 

 Glimmerbladene bevare meg-en Fastbed. Overboved er 

 dette Afsondring^s- Forbold, der ikke synes at ledsages af 

 nogpen Forvitring-, vel værdt at lægg-e Merke til. 



Den eneste underordnede Bjcrg-art i delte Feldt er en 

 meg-et fiinkornig- Gneis, der forekommer yderst sparsomt 

 og kun danner smale Baand eller Siribcr i den berskende 

 Bildning. I den sidstnævnte ere derimod gjcnncmsællende 

 Aarer af en meget grovkornig Feldspatb med Qvarts byp- 

 pige; indvoxede Partikler af Hornblende og Jernerts findes 

 hist og ber. 



Friclionsstriber paa IVordsiden af IVæset ved Fjonc- 

 Sund, i b. 12|, 12|, 12|, 12|, llf, 21, 12t, d. e. b. Ul 

 r. e. M. Paa Qvilbammerens temmelig lodrelte Klippevæg 

 sees en næsten balvkugleformig Indbuling, som er at ben- 

 regne til Jellegryderne, naglet dens Axe er borizontal (sec 

 den foreg. Afhandl., S. 139 — 140). Ved det næslsidsle af de 

 ovenfor omtalte Punkter opimod IVisserens Nordende, bori- 

 zontale Slriber, strygende i b. 12|^ r. paa en lige i Vand- 

 kanten liggende, temmelig- steilt mod Ost skraanende Kiippe- 

 flade ^). Oppe paa Bjergsadelen mellem Moen og Spjosodd- 

 Sund, men dog lidt nede paa det nordlige Aflald, bemer- 



*) Det paa det hermed folgende Karl i Vest for Gaarden Fin- 

 dreng afsatte Slribeströg grunder sig blot paa denne enkelte 

 og fra en mindre god Lokalitet hentede Bestemmelse. 



