322 Th. ScLeerer 



cules", ei ere Materiens sîdste, udelelige Dele, men blot 

 en Anordning- af flere integ-rerende Atomer, saa han man 

 Lenytte Haiiy's Hypothese, uden at stöde an mod de 

 Fordringer, som, af andre Grunde, maa gjöres til Ato- 

 merne. At de alle liave en lig^edan Form, er meglet 

 sandsynlig-t, da vi Ler staae paa den anorg-aniske Verdens 

 laveste Trin, Lvor SimpelLed vist er den forste Lov. 

 Men LvilLen Form skulle vi antagne for Atomerne? Der 

 grives vel ing-en simplere og* mere naturlig: end Kug-Iefor- 

 men. Det er denne, man i den senere Tid fordetmeste Lar 

 antag:et, og- til denne ville vi derfor og^saa Ler holde os 

 med vor Forudsætningp. 



Det andet Spörgsmaal er ei saa let at Lesvare, da 

 der grives en uendelig* IWæng-de Maader, Lvorpaa Kugler 

 Lunne arrangeres. Dog* Llandt alle disse Maader er 

 der Leldigviis Llot fire Hovedarter af Anordninger^ 

 naar vi gaae ud fra det Princip, at Laade Symmetrie og 

 SimpelLed Lör være LersLende i Löist mulig Grad. 

 Disse ere nemlig folgende: 



1) naar 1 Kugleatom Leröres af 6 omkringliggende 5 



2) — 1 — — — 8 



3) — 1 — — . — 10 



4) — 1 — — — 12 



Eftersom Kugleatomerne ere anordnede efter den ene 

 eller anden af disse 4 Hovedsystemer, maa ogsaa TætLeds- 

 tilstandcn af den Materie, som er IndLcgreLet af disse 

 Atomer, være forskjellig. I det Tilfælde, da 1 Atom 

 Leröres af 12 andre, ere Atomerne sammentrængte i det 

 mindst mulige Rum (da en Kugle ei paa engang kan Le 

 röres af flere end tolv Kugler af samme Störreise), og 

 da maa Materiens TætLedstilstand, eller Lvadder siger 

 det samme, dens specifiske Vægt, være störst. I det 



