angaaende Atomtheorien» 349 



dollnîtcii, indsiultet i et paa den ene Ende tilsmeltet 

 Glasrör, «dvikle en temmelig: betydelige Quantitet Fug^- 

 tig'hed 5 og* dette slîeer ei. Dog-, kan maaskee ikke Oxy- 

 dationen gpaae for sig- paa den Waade, at Yandet, som 

 Gadoliniten indeliolder, herved bliver decomponeret? Da 

 kan den naturligviis ei udvikleFugtiglied ved Ophedningcn, 

 dog- isaafald maatte den udvikle Vandstofgas» Men ei 

 heller dette finder Sted. 



I et Slag's Smeltninge af Gadoliniten kan man lige- 

 saalidt söge Grunden til Lysphænomenet^ thi selv de tyn- 

 deste oge skarpeste Splinter af Mineralet beholde derved 

 fuldkommen deres Form. Desuden vilde det være me- 

 glet paradox, at et Leg-eme ved Smeltning- skulde ud- 

 vikle Lys. Med en Lysudvikling^ er nemlig- , hoist sand- 

 synlig, ogsaa en tilsvarende Varmeudvikling forbunden, 

 og man vced vel, at Varme bliver bunden, naar et Le- 

 geme fra den faste Aggregattilstand gaaer over til den 

 Hydende, men intet Factum er hidtil bekjendt, som vi- 

 ser, at Varme herved bliver frie. 



Lysphænomenets Beskaffenhed, i Forening med de 

 anförte Grunde og med det Factum, at Mineralet efter 

 Lysudviklingen har formindsket sit Volumen og faaet 

 en större specifisk Vægt^ lod mig formode, at det alene 

 er ved Atom er nes Omgruppering i de nævnte Le- 

 gemer, at baade Lys og Varme bliver frembragt. Det 

 er derfor, jeg har foreslaaet at kalde disse Legemer py- 

 r o g-n o mis k e. Imidlertid er det ei endnu beviist, at 

 ogsaa virkelig Varme udvikles. Desværre er det over-» 

 maade vanskeligt desangaaende at anstille nöiagtige For- 

 sög. Hr. Prof. H. Rose meddeelte mig, at han havde 

 forsögt at udfinde det paa folgende Maade. Han lod 

 sig gjöre en huul Platinkugle med muligst t^nde Væ^^e^ 



