356 Th. Scheerer 



værdigt, al Allanîten fra Snarum endnu findes saa at 

 sig-e i demie glödede Tilstand, ogp at den ei îgjen har 

 antaget samme Tilstand som den fra Jotunfjeid. Heraf 

 vilde nu kansltee Plutonisterne dragne den Slutninga , at 

 blot den Bjergart, hvori Allanîten fra Jotunfjeid bliver 

 fundet, er en virkelig: Urbjerg-art, som bar havt en lang- 

 som Afbjöling-, og: at derimod den, som indebolder Alla- 

 nîten fra Snarum, var af nyere plutonisk Dannelse, og* 

 derfor var b leven hastigere afkjölet. 



Overveie vi endnu engang Alt, hvad ündersögel- 

 serae af disse Mineralier have viist os, saa kunne Hoved- 

 resultaterne i Korthed sammenstilles i folgende Sætnin- 

 ger, især naar der meest tåges Hensyn til det atomistiske 

 Spörgsmaal : 

 I. Be^^e Arter af Allanit (fra Jotunfjeid og fra Sna- 

 rum) afgive et nyt Exempel paa, at to Legemer 

 kunne have den samme cbemiske Sammensætning, 

 men dog iövrigt forskjellige Egenskaber. 

 11. Lysphænomenet ved alle pyrognomiske Legemer er 

 meget sandsynligt (ved Gadolinit, Orthit og Alla- 

 nit beviisligt) forbundet med en Sammentrækning 

 af deres Masse og en deraf folgende Forögelse af 

 deres specîfiske Vægt. Om ogsaa en Varmeud- 

 vikling dermed staaep i Sammenbæng, kan ei endnu 

 ansees for beviist, 

 HL Hiin Sammentrækning af de pyrognomiske Lege- 

 mers Masse kan paa en hidtil tilfredsstillende ]!f aade 

 forklares ved Atomtbeorien. 

 IV. De pyrognomiske Mineralier bevise, at en Bevæ- 

 gelse i Materiens fineste Dele eller Atomer kan ind- 

 træde selv i faste Legemer, saasnart en vis 

 Temperaturgrad er forhaanden, som dog langtfra 



