ang^aaende Atomtheorien. 363 



arter? Forholdstalleac mclleni disse specifiskc Vægfter 

 ere: 



1,993 : 2,066 

 eller 96,46 : 100. 

 De staae fölg^ellg- i et saadant Forhold. Dcraf maa maa 

 derfor slutte, Daar man gaaer ud fra en atomistisk For- 

 hlariug^smaade : at Atomerne i heçg*e Krystalforraer 

 ei han være anordnede efter en eller anden af Hovcd- 

 g^ruppering^sarterne. Dette hlivcr endnu mere sandsynlig-l, 

 na^r man betrakter heg-g^e Svovlens Krystalformer, med 

 Hensyn til den Relation , som de hurde staae i til Atom- 

 gruppering^en. De rhombiske, altsaa specifish timg^ere 

 Krystaller have nemlig^ 3 lodrctte Krystalaxer^ de dicli- 

 noedriske, speciiisk lettere derimod 3 Axer, som ei gan- 

 ske skjære hiuanden under rette Vinkler. Dette lader 

 sig^ ei bringue i Harmonie med nog^ensomhelst af Atomer- 

 ncs 4 HovedgTuppering^sarter. I Afhandling-ens videre 

 Forlöb vil jeç endnu eng-ang- homme tilbage til dette 

 £mne. 



Efter at være kommen til det Resultat , at beg^g^e 

 Svovlens Krystalformer havde forskjellige specifiske 

 Vægter, var det interessant at vide, hvilken Foran- 

 dring der egentlig; foregik i de gjennemsigtige, diclinoe- 

 driskc Krystaller, saasnart de begyndte at blive ugjen- 

 nemsig^tige , og; især om dette Phænomen og^saa stod i 

 Sammenhæng; med en Forandring; i Atomernes Gruppe- 

 ring^. Ifald det skulde finde Sted, saa maatte diclinoe- 

 driske, gjennemsig;tig;e Krystaller have en anden Tæt- 

 hedstilstand , end saadanne , som vare blevne ugjennem- 

 sîçtigpe. Dette kunde lettest erfares paa den Maade, at 

 man ophæng-te en, efter den beskrevne Art erholdt Svovl- 

 stang; paa en Vægtskaal under Vand, tarcrle den nöiag;- 



