364 TL. Scheerer 



ligt 5 oç iag-ttog^ nu , om Alt endnu var i Lig^evægt, efter 

 at Svovlen havde antaget liiln ugjennemsig-tigre Tilstand. 

 Beholdt nemlijj Svovlen, ved at hlive ugjennemsigtig 

 (hvad altid sheer inden faae Dage) aldeles sit oprin- 

 delige Volumen, saa maatte Alt f orhiive i Ligevægt 5 for- 

 ög-ede den derimod sit Volumen, eller, med andre Ord, 

 aftog" dens specifishe Vægt, saa maatte den Vægtshaal, 

 paa hvilhen Svovlen var ophængt, stig-e 5 og formindshede 

 Svovlen sit Volumen, tiltog den altsaa i specifish Vægt, 

 saa maatte hiin Vægtshaal synhe. 



Vi bleve ei længe tvivlraadige , hvilhe af disse tre 

 Mulig-heder shulde blive til Virhelighed. Neppe havde 

 vi nemlig: tareret den under Vand ophængle Svovl, för 

 det allerede viste sig- meget utvivlsomt, at den dermed 

 forbundne Vægtshaal begyndte at synhe. Denne Synh- 

 ning tog mere og mere til, og paa den modsatte Vægt- 

 shaal maatte der lægges flere og flere Lodder, for igjen at 

 frembringe Ligevægt. Af de f orshj eilige Forsög, som 

 vi herover have anstillet, vil jeg, blot som £xempel, ud- 

 hæve folgende: 



En Svovlstang, som veiede 14^3545 Grm. i Luften, 

 blev ophængt under Vand og tareret. Dens Tara ud- 

 gjorde i Begyndeisen afForsöget 7,154, eller, med andre 

 Ord, saa meget veiede den under Vand. Folgende lille 

 Tabcl vil nu give en Oversigt, hvorledes Taraen havde 

 forandret sig i visse Tidsrum. 



