368 Tb, Scheerer 



gen skeer liiiitip;st, at man ei vil være istand tll at be- 

 stemme den diclinoedriske Svovls speclfiske Væjyt med 

 den samme >olap;tigïied, som den rhombisfce Svovls. 

 Denne förstes specifiskc Vægt maa stedse falde for 

 huit ud, da en Decl af den smeltede Svovl, ved de 

 nödvendige Manipulationer og: den til disse igjen udfor- 

 drcde Tid, bestemt allerede maa have forandret sin Tæt- 

 hedstilstand i det Öieblifc, hvori Svolstykfcet veies under 

 Vand. Tallet 1,993, som för blev angivet for den di- 

 clinoedriske Svovls specifiske Vægt, er derfor for stort, 

 og: det CP vist, at Forholdet mellem begpge Svovlarters 

 specifiske Vægter mere vilde nærme sig^ til Forholdet 

 94 : 100 (mellem 3die og 4de Atomgruppering), dersom 

 den sande specifiske Vægt af den diclinoedriske Svovl 

 var bekjcndt. 



Ved min ündersögelse af de pyrog-nomiske Minera- 

 lier blev det indlysende, at deres Forandring i Tætheds- 

 tilstanden eller Atomgrupperingen stod i noie Sammen- 

 hæng med det særegne Lysphænomen, som de viste ved 

 en vi« Grad af Ophedning. Tillige forekom det os me- 

 get sandsynligt, at hiin Lysudvikling var forbundet meden 

 Varmeudvikling, men vi fandt, at det var yderst vanskeligt 

 ved Forsög at sætte dette sidste Factum udenfor al Tvivl. 

 Dr. iMarchand og jeg troede nu, at der i Svovlens Egenska- 

 ber frcmböd sig en ny Leilighed til at komme paa Spor 

 eftcp noget Lignende. Da nemlig Svovlen, medens den 

 gaacr over fra den gjcnncmsigtige Tilstand til den ugjen- 

 nemsigtige, contraherer sin Masse eller anordner sine 

 Atomer efter en tættere Grupperingsart , saa afgiver den 

 et iuldkomment Analogon til de pyrognomiske Mineralier, 

 blot med den Forskjel, at Atomernes Bevægelse ved 

 disse sidste först skeer ved en svag Glödhede, medens 



