ang^aaendc Atomtheorien. B79 



del gives der endnu, som, efter livad man skulde troe, burde 

 have samme Virkning som Kjökkensalt, nemlig- Flusspath. 

 Da Flusspath er et surstoifrit Legeme, saa maa den 

 ligeledes kunne forhindre Kobberets Surstofabsorption. 

 Alligevel lykkes det ei saa godt med dette Fiussmiddel 

 som med Kjokkensalt^ og dette kommer deraf, at Fluss- 

 spathcns Smeltepunkt ligger höiere end Kobberets, hvor- 

 ved Kobberet faaer Leilighed til at opsuge Siirstof, for- 

 end Flusspathen ved sin Smeltning kan forhindre det. 



I Kobberets Tilböielighed til at opsuge Surstof i smeltet 

 Tilstand og til at udjage det igjen ved indtrædende Störk- 

 ning, ligger allsaa vel uden Tvivl den störsle Deel af 

 hiint Spörgsmaals Besvarelse, hvorfor forskjellige lagt- 

 tagere have fundet saa meget forskjellige Resultater, 

 med Hensyn til Kobberets specifiske Vægt. Kobber, 

 som var blevet smeltet med Ghlornatrium, havde aldrig 

 en specifisk Vægt under 



8,9, 

 hvorved det er be\iist, at alle de specifiske Vægter af 

 Kobberet, som ei opnaae dette Tal, maae være feilagtige, 

 og at Feilen, forudsat at Kobberet %ar chemisk reent, 

 har sin Grund i mechanisk Utæthed. Det kan derfor 

 med Vished paastaaes, at alle Angivelser i ovenanforte 

 Tabel fra 1 ti! 9 ere urigtige. Hele Spillerummet, som 

 herefter bliver tilbage for Kobberets specifiske Yse^ty 

 ligger altsaa blot mellem Tallene 8,9 og 9,3. IXaturlig- 

 viis bliver det eudnu uafgjort , om Kobberet ei , ved 

 Hjælp af meget stærkt Tryk, kan bringes til en endnu 

 höiere Tæthedsgrad. 



Den lagttagelse, at Kobber under et Lag af Kjök- 

 kensall kan faaes smeltet i aldeles tæt, blærefrie Tilstand, 

 pr ei heller ganske aiden Interesse for den practisk« 



