380 Th. Scheeper 



Metallurgy. Om man end ei \îl kunne benytte sîg^ af den 

 ved Kobberg^aringrs-Proeessen , hvor Kobberets saakaldte 

 jjAschern" og ^^Steigen" er til stort Besvær, og hvor man 

 derfor ofte er nödsaget til, ved Hjælp af en liden Blytil- 

 sats, at befrie Kobberet for det optagne Surstof, saa 

 ban den dog være af Vigtigbed ved Kobberets Omsmelt- 

 ning til Stöberiet, som t. Ex. paa Myntverkstederne. 

 Paa enkelte Hytteverker stöber man Formerne (til Blæ- 

 seindretningerne) af Kobber, og beklager sig ber ligeledes 

 over hiin Fatalitet. Ogsaa her kunde man benytte sig 

 af den anförte Erfaring. 



Alle Kobberreguli, som bleve smeltede med Chlor- 

 natrium havde en specifisk Vægt, som laae mellem 

 Grændsetallene 



8,9 og 8,92. 

 (Nöiagtigere end til andet Decimaltal kan Kobberets 

 specifiske Vægt ei godt bestemmes, paa Grund af den 

 allerede för omtalte Vanskelighed at bestemme den spe- 

 cifiske Vægt af specißsk tunge Legemer). Denne Afvi- 

 gelse, som endogsaa finder Sted mellem de specifiske 

 Vægter af forskjellige Kobberreguli, som bleve smeltede 

 med Kjökkensalt, beviser vel ei noget andet, end at det 

 er ydcrst vanskeligt at forebygge al Surstofabsorption 

 af smeltende Kobber, som t. Ex. kan gaae for sig gjen- 

 nem Diglens \ægge i). 



Efteråt det saaledes var lykkedes mig at tilveiebringe 



1) Hror betydelig Indflydelse K|ökkeiKsaltcl havde paa Kobbe- 

 rets Tathed, sees deraf, at enkelte al" de Kobberre|;iili, som 

 erholdtes ved Smeltning; med siirstofholdige Flussmidier, blot 

 havde en specifisk Vægt af omtrent 7,7, altsaa omtrent saale- 

 des ,som Brisson (sec den oyenunforte Tabel) bar fundct den« 



