A R X I V S DE L ' I N S T I T V T DE CIÈNCIES 



nom els exemplars de Chamartín (Broteria, 1908, p. 256). L'he dit regalis per sa be- 

 llesa 1 per haverse trobat per primera vegada prop de la vila coronada d'Espanya. 



43. Chrysopa dorsalis Burm. 



Handb. der Entorn. II. 1839, p. 981, n. [o. 



Chrysopa pini. Brauer, Haid. Abh., 1850, p. 9, tab. II, fig. 2. 



Color d'un verd pur, tornant-se groguenc a l'assecar-se. 



Cap amb una taca negra en ferma de X entre les antenes, formada per una estría 

 en arc davant de les antenes que s'uneix amb altres dues del vèrtex i corren fins a 

 l'occipuci; altres estríes a les galtes i al costat del clip; palps negrencs; antenes amb 

 els dos primers articles verds, els altres testacis, enfosquint-se cap a l'extrem. 



Tòrax al damunt amb una ratlla lateral ampla negra. 



Abdomen verd, generalment amb una faixa lateral i una ratlla dorsal brunes. 



Potes d'un verd pàl•lid, ungles senzilles, molt corbes. 



Ales amb malla verda; vena subcostal negra del tot i també les venetes esglaona- 

 des, costals, radials i procubitals. 



A l'ala anterior el procúbit fins a la cel•la divisòria inclusiu és negre. Altres vene- 

 tes i les forquetes marginals negres en part. 



Llargària io mm ; ala ant. 14"""; ala post. 13""". 



Hab. Sembla pròpia del centre d'Europa, Alemanya, Bèlgica, etc. N'he visi molt 

 pocs exemplars. 



44. Chrysopa venosa Rand). 



Hemerobius venosus. Rambur, Nevroptères, 1842, p. 430, n. 17. 



Groguenca; totes les pintures brunes. 



Cap amb dos punts al labre, tres al costat del clip, una estría a les galtes, dues 

 taques al front davant de les antenes gairebé unides al mig i altres dues divergents al 

 vèrtex; antenes andí una ratlla dorsal al primer article i el segon anellat. 



Protòrax curt, molt arrodonit per davant, amb estríes als costats, semblant una 

 estrella. Meso- i metanot amb faixes al costat. 



Abdomen amb els segments amb una faixa irregular, transversal. 



Potes groguenques, tarsos rogencs, ungles senzilles. 



Ales molt irisants; malla groguenca; gairebé totes les venetes i les forquetes margi- 

 nals brunes del tot, altres venetes al principi i a la li. 



Hab. Espanya i Portugal. La tinc de Sant Fiel, Granada, Oriola, Guadarrama, 



