R. P . L o N G i N o s Navàs, S . J . : ( nsòpids d'Europa 

 7. Genre nothochrysa Mac Lachl. 



Traus. Entorn. Soc. London, 1S68, p. 195. 



Fornia robusta. Les antenes són fortes, niés curtes que l'ala anterior. 



Labre més menys escotat per davant. 



A l'ala anterior la tercera cel•la procubita] és migpartida per una veneta gairebé 

 paral•lela al procúbit i al cúbit en dues cel•les gairebé rectangulars. Procúbil sense 

 tiridi. 



Les venetes en esgraons són gairebé paral•leles a les dues ales, i l'externa sembla 

 sortir fer continuació del procúbit (fig. 10, a). 



Mac Lachlan no assenyalà cap espècie per tipus de son gènere Nothochrysa, però hi 

 enclou les espècies d'Europa fulviceps Steph., capitata Fabr., itàlica Rossi, stigmatica 

 Ramb. i corsica Hag. amb altres d'exòtiques. 



Tenint compte que Yitalica Rossi representa la forma més general de les diferents 

 espècies de Nothochrysa i li escauen millor els caràcters assenyalats per Mac Lachlan, 

 especialment aquell «Form morè robust» la prenc per tipus d'aquest gènere restringit 

 de Nothochrysa. Així hi quedaran encloses gairebé totes les espècies descrites sota 

 aquest gènere. 



Al contrari les espècies fulviceps i capitata, molt aberrants de la forma general de 

 les primitives Nothochrysa, quedaran separades, amb altres similars, sota mon gènere 

 Nathaiüca. 



58. Nothochrysa itàlica Rossi (fig. 10, a) 



Hemerobius italicus. Rossi, Fauna etrusca, 1807, p. 12. 



— lateralis. Olivier, Encycl. méthod. Hist. N. VIII, 61, n. 10. 



Chrysopa itàlica. Burmeister, Handb. Entoni., 1838, II, p. 981, n. ij, 



Hemerobius grandis. Rambur, Faune ent. de l'Andal. II. 



Nothochrysa itàlica. Mac Lachlan, Traus. Ent. Soc-. Lond., 1866, p. 208. 



Gran, cos robust, color groc, en part bru. 



Cap gros; antenes grosses, negres, els dos primers articles groguencs; palps negrosos. 



Protòrax més ample que llarg; angles anteriors truncats obliquament; marges late- 

 rals bruns. Meso- i metanot amb faixa lateral bruna. 



Abdomen groc pel damunt amb faixa longitudinal bruna; per sota bru, els dos 

 últims segments grocs. 



Potes grogues; fèmurs i tibies anteriors 1 mitges a l'extrem brunes; tarsos brunosos. 



Ales grans, blanquinoses, agudes; reticulació groguenca pàl•lida; estigma allargat, 



