Det är flyttfåglar överallt, bara flytttaglar, för många att 

 räkna och för många att räkna upp. men nästan vem som 

 helst av dem kan ha sitt hem därborta, där det är köld och 

 vinter nu. 



Dagen skrider. Solen är brännande het. Där jag ligger 

 hopkrupen i vassen och lyssnar på deras kända röster och 

 ser dem i kamerans sökare är det bara öknens gula sluttning 

 och pyramidernas spegelbilder i vattnet, som hamra in i 

 tanken, att detta är vinter och Afrika och inte vad det mest 

 påminner om — en solig vårdag ute på Tåkern. 



Förändringen från Europa är mycket liten. Det är bara 

 tröskeln till flyttfåglarnas väldiga vinterland, där de ha sitt 

 nät av vägar, om vilka vi veta stort ingenting. Men de små 

 snäpporna, som springa på slammet här och kanske kläcktes 

 i sommar pa en tundra i Sibirien, de äga detta sällsamma 

 sinne, som vårt förstånd aldrig kan fä ett grepp om. I deras 

 späda huvuden flnns ingen t^-ekan om vägarna från deras 

 hemland till tropiken. 



76 



