därhemma vid en kargare strand. Och så komma de tih- 

 baka längs stranden en och två, alltefter som tiden glider 

 och min arah l)lir stilla på strandvallen uppe vid ruin- 

 staden. 



Sädesärlorna komma först. De fl}-dde inte, utan komma 

 ändå, som det syns, på ett slags morgonrond efter flygfän 



"^Hoii siiiiiiiadc som c ii and, den hxtingen . . . .-■ 



vid vattenbrädden. Det är en svartbrokig hanne och en 

 blekare gråklädd mö. Kanske de skola bli makar. De 

 följas så troget. Efter dem komma drillsnäpporna. De hörde 

 till här och vilja tillbaka till sin strand. Den ena försvann 

 iofen, men den andra sfår ut i vattnet och tar sitt moroon- 

 bad, medan en liten strandpipare kommer fram och håller 

 vakt. Hon simmar som en and, den bytingen. Så far hon 

 upp på en stor sten för att putsa sina fjädrar. Där hon då 

 sitter och speglar sig, kommer tanken för mig att kanske det 

 är hon, som sprang efter yrfän i tranans bo därborta, när 



6 — 222723. Berg, Med tranorna till Afrika. 



8i 



