

Nilirä se n. 



sänkonias vatten, där det säkert fanns föda för storkar, över 

 de bördiga fälten, där det ständigt mognade nya skördar 

 och där det förvisso fanns mer att äta för en trana, än på 

 de öländska tegarna, för att inte tala om de lappländska 

 myrarnas armod. Att de ringmärkta storkarna visat släktets 

 väg till Sydafrika var nu intet tvivel om, men sagan om att 

 storkarna voro i Egypti land om vintern var ändå så levande 

 i mitt minne, att jag väntade få se någon. Där stod en vit 

 fågel. Den såg så stor ut. Nej, det var bara en kohäger. 

 Där kretsade en annan. Han hade svart i vingarna och flög 

 som en stork. Visst inte! Det var återigen bara en av de 

 vitbrokiea eamarna. Aldrio- nåofon stork. Av tranor inte 

 en skymt. 



Var fanns de då allesamman- — Vid Vita Nilen. Det 

 var vinter nu i Egypti land och de flottade bara hastigt 

 io-enom här vår och höst. 



95 



