Innerafrikanska gamar seglande under en molnlös himmel 

 över ett ökenland så brännande soligt, att ögat inte vill ut- 

 härda. Snabba gaseller i karriär, där tåget rusar fram ge- 

 nom solförbrända stäpper. Äntligen en skymt av en flock 

 flyttande vadare, där bron går över Blå Nilen in till Khartoum, 

 Kitcheners och madhikrigets stad mellan t\4 floder och tre 

 öknar. Ty det är alltjämt öken och åter öken, här och var 

 en sänka med stäppgräs och taggiga snår och törstande 

 förkr)'mpta träd, men ändå egentligen öken med sanden 

 ständigt beredd att virvla upp, när stormarna komma i april 

 och maj bebådande de våldsamma regnen. Genom detta land 

 kommer Blå Nilen störtande ned ur Abessiniens alper, stiger 

 ända till åtta meter under regntiden och sjunker om hösten 

 igen till en smal ådra av klart, mörkt vatten, som möter Vita 

 Nilen vid Omdurmans strand, där den kommer mäktig och 

 lugn med de väldiga afrikanska sjöarnas vatten, bärande det 

 bleka slammet från tropikens jord genom öknarna mot det 

 fjärran Egypti land och det blåa havet mellan tre världsdelar. 



99 



