T 



1^ 



^ 1 



é 



f 



Tra norna sträcka uppåt fälten. 



vilt än lejon och buffel och ansåg det föga värdigt för en 

 man att syssla med sådant där småkrafs, svarade oföränder- 

 ligt — Oh, sir, it's lotter birds nw the front»! Det trodde 

 jag rasande väl, men det var nu just de här tranorna det 

 brändes vid för varenda timma vi seglade. Ty att komma 

 framåt, det gick som ett jehu med brisen, men tillbaka — 

 inga böner till Allah kunde övervinna Amiras motvilja mot 

 att kryssa. 



— Men är du säker, Mohammed — sporde jag om och 

 om i^en — att det verkligen finns mera tranor »in the 

 front»' Och Mohammed slog ifrån sig med utsträckta armar, 

 vilket betecknade övernog och tvivelsutan. — Many thou- 

 sands, sir. Many — millions! Och han lossade detta sista 

 kraftord som ett skott. Då ansåg jag emellertid, att siffrorna 

 började smaka Chicago, och gick bort och visade den svarte 



12 



o 



