började förstå, att det här kanske i alla fall var ett slags 

 jakt, även om det inte gick löst pa elefanter. Han slog 

 ivrigt med handen mot söder. — »Lotter» birds in the front, 

 sir! Many thousands! 



Och så seglade vi på vildgäss och på tranor och tranor 

 igen. De flög så villigt in i kameran, bara det var tillräck- 

 ligt djupt vatten. Och det var det överallt den dagen, så när 

 som på ett enda ställe. Men det var nog. Amira satt där 

 fram på eftermiddagen. Brisen var lite hård och det hördes, 

 att hon menade allvar, när hon tog botten. Vi stakade alle 

 man, till och med Mohammed, men inte Emin, kocken. De 

 svarta och bruna karlarna voro i vattnet och bände med 

 seniga skuldror under stäven. Vi höll på i timmar. Vi tog 

 ner seglen och stack ut ett varpankare och halade för livet. 

 Det var inte roligt längre. Men vi satt där vi satt och 

 kunde fått sitta där på obestämd tid, om inte Allah låtit en 

 av gouvernementets boskapsångare komma uppför floden 



Den kulörte amiralen i sitt anletes svett. 



131 



