Om det någonsin förunnas mig att komma tillbaka till 

 Vita Nilen, skall jag alldeles säkert uppsöka det stället. Efter 

 ett par timmar bara var det som en plats på mellandäck i 

 Noaks ark, försåvitt krokodilerna fingo vara med där. Det 

 började med att ett par av de mindre krokodilerna döko 

 opp och "simmade barkbit» utanför östra stranden. b>ån 



En av dem Jiävdc sig över vattnet som för att speja. 



mitt gömställe hade jag bara några meter till denna strand 

 och framför mio- hela dess sträckning- utåt udden. Om de 

 misstänkte något, kunde jag ännu inte veta. De voro strax 

 tre och fyra och fem. Utanför uddens västra sida kom också 

 en. De till synes fullständigt livlösa föremålen i vattnet 

 sköto långsamt, nästan omärkligt, närmare och växte ur vatt- 

 net, millimeter för millimeter. Man kunde så väl förstå, att 

 det var på detta sättet de sakta närmade sig de vrickande 

 djuren och kvinnorna, som hämtade vatten i fioden, för att 

 plötsligt med en rusning skjuta fram och opp på land och 



167 



