gång brukade stå avbildade skjutna på en expedition. Sedan 

 mätte jag avståndet mellan några grässtrån, där han haft 

 näsan, och en d)'klump, där stjärtspetsen legat. Det var 

 nära aderton enoelska fot. Och ändå var det inte oenom 

 längden han imponerade utan genom denna bålstora kropp, 

 som närmast påminde om en kringstjälpt båt. Jona hade så 

 ledigt fått rum därinne. Där han vältrade opp bland de andra, 

 vilka var för sia- o-ott kunnat bli färdiga med en människa, 

 var han lika stor som tre, fyra av dem tillsammans, en sann- 

 skyldig Leviatan. 



Synen av dessa bepansrade och ändå så mjuka vidunder 

 saknade jämförelse med något annat nu levande djur. De 

 voro ett slags varelser alldeles för sig själva. De sågo så 

 sävlio-t slöa ut. De rörde sia lånasamt och tunat. ]\Ien 

 de kunde göra ett kast mot varandra med en fisks snabbhet, 

 och ve den stackars kalv eller människa om vilken en gång 

 dessa omåttligt starka käftar klippt ihop. Där jätten sköt upp 



»Di'/i bålstora kroppen påminde om en kringstjälpt båty 



171 



