464 



hafva, desto tjockare iiro benens lar ocli sporrarue i all- 

 manhet korta. Tibierna aro ej sardeles langa. franibenen 

 ofta liksom upblasta och vid basen hopsnorade. ej sallan 

 pa yttre sidan belagda med fina borstlika taggar. Tar- 

 serna hafva de 4 forsta lederna aftagande i lang.d ; 5:e 

 liingre an 4;e, dess klor aldrig sagade, endast hos en arts 

 hona bevapnad med en tand pa undre sidan af de framre 

 benen. 



Kroppen ar sallan stor, vanligen medehnattig eller 

 liten, varierande betydligt hos oHka individer af samma 

 art. Grrundfargen ar svart och rodgul, den sednare fore- 

 kommande i s. h. pa abdomens midt och de framre benen ; 

 abdomen sallan cyanbla. Beharingen ar hos de flesta omark- 

 lig, kroppens glans till folje deraf mera framtradande i s. 

 h. pa abdomen. 



Honorna hafva ofta hvitringade antenner; hannarne 

 ej sallan en dylik ring pa bakbenens tarser, hans antenner 

 hafva oftast nagra af lederna ofvanfor midten foi'sedda 

 med en upphojd kol eller tubei-kel, sa att dessa derigenom 

 synes hksom naggade. 



De sarskildta familjerna af Ichneumonerna i vidstrackt 

 bemarkelse sta hvarandra sa nara, att en grans dem emel- 

 lan blir mycket svar att uppdraga, i vissa fall nastan god- 

 tyckhg. Huru nara Crypti komma intill Pimplerna visar 

 sig pataghgast deraf, att Gravenhorst till eu borjan be- 

 skref Macrocryptus lancifer sasom en Cryptus, men seder- 

 mera hanforde den till Pimplerna. Jag har afskilt den 

 fran denna familj pa grund deraf att petioli spiracula ligga 

 bakom midten och dess membran ej har sa lang utstrackning. 



Crypti hafva stor affinitet till IcJineumones pneustici; 

 deras honor skiljas i alhnanhet pa langre terebra. For att 

 skilja Ichneumonhannarne bor man lixgga miirke till fol- 

 jande: deras sulci laterales pa mesosteruum saknas antiugen 



