463 



(epipleura) inbojd mot buksidan. Spiracula ligga pa 2:a 

 segmentet vauligen i ellei' lore midton, pa 3 — 7 smaningom 

 narmare basen. De 2 sista boja sig ned eller omfatta te- 

 rebrans bas och bafva riiknats, fast oriktigt, i beskrifnin- 

 garne sasom borande till bukskenorna. Till folje af den 

 mera glansaude eller mindro skarpt punkterade ytan finner 

 man sallan de sma runda platta glansaude platar (variola), 

 som merendels forekomma hos Icbneumoner och Pimpler 

 pa 2:a och nagra af de foljande ringarne. Af bukskenorna 

 aro de framre antingen helt och hallet eller till en del 

 membranosa, stundom vid sidorna forsedda med chitinharda 

 platar, i hvilket fall efter doden bildar sig en skarp kol 

 (plica veniralis). Fran spetsen af 6:e ntgar agglaggaren 

 (terebra) som vanligen ej ar siirdeles lang, antingen rak, 

 eller bojd och bestaende af 2 yttre mer eller mindre ha- 

 riga valvtdcs samt de inre spictda, som i spetsen vanligen 

 ar fint tandade. Hos hannarne bestar abdomen af 7 dor- 

 sal- och lika mauga ventral-segment samt dessutora 2 val- 

 vtdce, som omsluta copulations-organet. 



Pa brdstet (pectus) ar prosternum mycket litet. Me- 

 sosternum upptager stdrsta delen och Jir fdrsedt med en 

 fara langs midten (sidcus medius) samt 1 pa hvarje sida 

 (sulcus laferalis) som i sned riktning utgar fran framkan- 

 ten nagot nedom midten och fortsattes autingen anda till 

 bakkanten, eller ock ar den kortare, afbruten i midten. 

 Framre sidan har en upphdjd list, som stracker sig pa 

 bada sidor antingen anda upp till tegulae eller aro afbrutna 

 nagot nedanfdr dem ; mot denna list kunna frambenens tibier 

 inlaggas hvarfdr jag kallat den epicnemia. Episterna aro ej 

 afsatta, epimera atmiustone antydda genom en punkt- eller 

 grophk intryckning i midteu af den sutur som atskiljer 

 meso- och metasternum, hvars sidodelar redan blifvit be- 

 skrifna i sammanhaug med metathorax. Benens groflek 

 rattar eig efter antenneraa, ju starkare byggnad dessa 



