619 



Ilufvuclet Lares vanligen nagot lutande, nSgongang (Dama- 

 stcr) nastan alldelcs fiamstrackt ; ar I&ngt da mandibleiua pa 

 samnia gang iiro laiiga och oftast smala, eller kort, sasom vau- 

 ligcn ar fallet. Baklmfvudot (occiput) ar merendels forsedt med 

 en fin intryckt linja, som oftast sammanfaller med prothoracis 

 framkant och vanligen bojer sig bagformigt ned pa sidorua af 

 strupen; starkast utvecklad finnes den hos Procrustes och hai* i 

 beskrifningen kallats striga oceipitis. Hjessan ar bakom ogo- 

 nen mer eller mindre hopsnord, stundom sa starkt att den der- 

 stades blir smalare an pannan framfor ogonen, i hvilket fall hop- 

 snorningen merendels ar marquerad genom en glansande svag 

 intryckning. Pannan bar invid ogonen ett pannborst med un- 

 dantag af Ceroglossus, som har flera dylika; ogonfarorna (sulci 

 ocularcs') finnas hos alla med undantag af sistnamnde slagte, aro 

 mcr eller mindre djupa i synnerhet baktill ocli stracka sig anda 

 fram till clypeus. Pannfarorna (stilei frontales) saknas stundom 

 alideles (Hungaricus) men finnas i alhnanhet mer eller mindre 

 antydda hos de flesta, fortsattas uppat pannan ifran clypei sido- 

 faror och sluta stundom i en sned intryckning; epistom-liiijenia 

 (liiiece ejiistomatis) iiro fina intryckningar, som inneeluta ett tri- 

 angulart fiilt i midten af pannan framfor clji^eus och aro van- 

 ligen tydligast hos de rena fjellfor.nerna, raen synas afven hos 

 latus, intricatus m. fl. 



Ogonen aro vanHgen runda, sallan (HUmboldti) nastantrans- 

 verselt aggrunda, mer eller mindre utstaende Emellaii ogonen 

 och antennernas insertion Hgga de fordjupningar (scrobes avten- 

 nates), i hvilka antenucrnas skaft mer eller niindre tydligt kau 

 upptagas och som stundom nedtill iiro svagt marquerade genom 

 en bagformig list (Ceroglossus). Kindema (genaj) aro belagna 

 luider ogonen frara emot munvikeu (s inus imxiUaris) ochk\inna 

 vara breda, som oftast ar fallet, eller (Nitens)smala, sa attbred- 

 den ej ufverstiger antennskaftets tjocklek; stundom aro de ned- 

 till afsatta genom en svag list (ohtuse marginatce) hvilken nagon- 

 gang (Rossii) i midten ar tuberkelformigt uppdrifven; hos de 

 tjockhalsade arterna iiro de alltid framtill starkt uppsvalda. 



Munskolden (clypeus) iir afsatt fran pannan genom en mer 

 eller mindre tydlig sutur, som sallau ar rat utan vanligen fram- 

 atbojd ; den har olika form hos de sarskilta grupperna, sa att den 

 lemnar ratt goda karakterer fof dessas skarpare begrahshing. 



