621 



laii ar dou vid hvarje sida forscdJ med eii bortbarande puuct, 

 som ligger straxt invid muuviketi (siims maxilluri"'). De linjer 

 (linecB gi(lares), som utga ifran sjelfva grundeu af iiiuu\ikeu, di- 

 vergera till eu borjau starkt, meu fortliipa sedau (Dama^^tej') 

 nastau parallelt, eller ( Violaeeus) nagot divergerande mot stru- 

 pens bakkaut 



Hakan ar ej hos Carabus forsedd med de 2 bortbarande 

 puucter under tanden, som iinnas hos de flesta andra; den ar 

 forsedd med en bugt (sinits), som stundom (Calosomn) stracker 

 sig Jinda till midteu, hos audra deremot ar mycket gruml och 

 bred. Sjelfva tandeu (meuti deus) jir antiugen laug, sa att deu 

 skjuter ofver sidoflikarne (Ccelatus) eller ar den kortare, stundom 

 betydligt kortare fin do sistnamnda och ar da vanligeu lydligt 

 kantad; nagongaug ar deu hoptryckt i spetsen sa att den der- 

 stiides har storre hojd iin bredd, ett forhallaude som starkast 

 framtrjider hos C. iStroganocii. Stuudora liar hakan eu flack for- 

 djupniug vid basen, ej siillau 2 svagt marquerade laugsintryck- 

 ningar. Sjelfva sidoflikarne Qohi laterales) aro antingen i spetsen 

 afruudade oeh breda eller temligen skarpa. 



Maxillerua iigga uied gangledeu (cardo) 1 maxillarviken, sa 

 att suturen emellan den och staiumeu (sti^ies) bildar en rat linja 

 med hakans sutur. Squania eller det palpbarande stycket ar 

 vanhgen lika langt med hakans sidobUckar, stundom (Mutilans) 

 tydh'gt ofverskjutaude desamma. 



Af Palperna jir sista ledeu siillan (Clathratus) niistan linear 

 utau vanligen mer eller mindre yxlik, stuudom med starkt ut- 

 veckladt palparium (Procerus), uagongang ar den pa ryggsidan 

 vid yttre kauteu forsedd med en longitudinel intryckning (Cya- 

 neus och Cychrus) da nJistsista leden afven i spetsen har nagra 

 borst. Pa labialpalpernas niistsista led forekomma hos en del ar- 

 ter flera, hos audia derernot endast 2 l)orst pa insidan, hvilket 

 antal haller sig gauska constant, sa att derigeuom arterna kunna 

 temligen latt grupperas. 



Maxillernas inre tuggflik (mata inlcrior) iir snial, pa insidan 

 belagd med styfva, korta glansaude har; spetsen ar mer eller 

 mindre inbojd, starkast hos Calosoma. der harfransarne skjuta 

 langt ofver deusamma; den yttre palpformiga fliken (mala ex- 

 terior) har sista leden pa insidan mer eller miudre urholkad och 

 lagger sig tatt ofver den inres hornartade inbojda spets. Tungan 



