G23 



en och sanniia art. Dcu upphoj(.la sitlokanlcu (costa) ar hvass 

 och stuuclom hog, nagongang forsedd nied en bugt cUer ett bak 

 framfor spetsen, hvilket da ar svagare marqiieradt hos hainicn. 



Nagongang ar costan sagad i s. li. uppe vid skuldrorna. Dc 

 ytterst fina upphiijda smapunctei' {atomi), nagot storre puncter 

 {imncta) 'cller smakorn {(jravula), hvarmed elytra aro bestrodda, 

 afvensom de radvis ordnadc groparnc {fossul(e) och intryckta 

 linjerna {strifr) eller hvad nian <")fvorlmfvud tnget kallar tfickviu- 

 garnas sculptur ilro kaniktercr, som siirdclcs liafva liamhiillits 

 redan af aklre entomnloger och hvilka iiro af stor betydelse for 

 saval arternas som gruppernas skarpare bestamning, ehuruval de 

 iiro underkastade ej obetydlig variation. 



Om man utgar fran Carabus catenatns, der sculpturen 

 iir niest typisk, sa finner man pa hvarje tackvinge 3 rader af 

 aflauga ellcr ovala upphojningar, afskilda genom en liten fordjup- 

 ning, som framtill begriinsas af ett fint korn. Dessa 3 rader 

 kallar man kedjerader (catena^). livilka stundom sakua de framrc 

 eller alla iutryckta puncterna, da de beniimnas ribbor (costcc). 

 Emellan hvarje af dessa 3 kedjerader ligga 4 intryckta, stundom 

 puncterade linjer eller strimmor ystrice) och 3 upphojda asar 

 eller inellanrum [intcrslitia), hvilka alla tillhopa kallas rHie/V«Z?a 

 Emellan det yttre intervallet och niira vid sidokanteu ligger en 

 rad af nafvelformiga puncter (serics umhilicata), hvilka hvardera 

 atminstone uppe vid skuldrorna fora ett borst. Mellanrumraet 

 emellan denna serie och yttre kauten kallas limhtis och ar for- 

 sedt med rynkiga eller fina puncter, som stundom lopa tillsam- 

 man, sa att de bilda 1 eller 2 rader niirmast intill series umbili- 

 cRta, sasom forhallandet iir med flera Chiuesiska och Japanesiska 

 arter Taga vi nu till exempel C monilis, sa iir i grunden samnia 

 sculptur, men har intriiffar det markliga forhallandet, att stun- 

 dora sjuuka de bada yttre interstitierna emellan catenerna ned, 

 sa att de blifva betydligt lagre an det medlersta och kunna till 

 och med alldeles forsvinna, ersatta af puncter. Denna egendom- 

 liga variation af sculpturen, hvarpa Dejcan forst fastade upp- 

 miiiksamheten, forekommer hos flera andra arter och samma for- 

 klaringsgrund kau tilliimpas pa den varietet af C. auronitens, 

 som man kallat festivus, der de 3 ribborna nastan alldeles for- 

 svunnit. Varieteten Brisouti har sculpturen normal, men hos 

 den typiska C. catenulatus ser man interstitierna tatt afbrutna 



