25 



skyldes omlægning, efterat første kuld er ødelagt, forklares i for- 

 bindelse med alle de uparrede hanner, som først senere opnaar 

 at faa tag i en hun. 



Redet er hovedsagelig bygget av sort skjæglav og c. 10 cm 

 lange, tørre furupinder, og temmelig fast sammenvævet; indvendig 

 er det i bunden altid utforet med en del gule, tørre straa samt 

 en og anden fjær (av rype eller ugle), undertiden ogsaa med en del 

 renhaar. Som regel benyttes ogsaa altid i selve underlaget en 

 hel del hvit renmose indblandet med mere eller mindre grøn skog- 

 mose. Redets utvendige diameter er c. 13 — 15 cm, dets høide 

 7 cm; indvendig er diameteren c. 7 cm og høiden 5 cm. Samtlige 

 reder — baade de 13 nybygde fra iaar og de c. 20 fjorgamle 

 — laa alle i furutrær, dels i ældre, større trær og dels ogsaa i 

 smækre ungfuruer. De var anbragt i meget forskjellig høide 

 over jorden, fra 2,2 m og optil 7 — 8 m. Oftest var redet 

 bygget ute paa en større gren eller imellem et par lubne, tæt 

 ved hinanden løpende grene, og fra c. 20 cm intil i vel 1 m's 

 avstand ute fra stammen; sjeldnere laa det tæt intil denne og 

 isaafald da altid høit tilveirs oppe i en lang, tynd furu. Saa 

 godt som alle reder laa ogsaa i det samme terræng, fordelt ut- 

 over en c. 2 — 3 km lang, med tildels yngre, høitstammet furuskog 

 bevoxet, flad sandmo langs Pasvikelv mellem Hestefos og Tang- 

 fos. Undergrunden var her drivende hvit av renmose (Cladonia) 

 og uten underskog mellem de brunrøde furustammer, der ran- 

 ket sig tætte og glinsende, »som søiler av rød porfyr paa et hvit 

 marmorgulv«, mellem de vældige masser sort skjæglav, hvorav 

 skogen formelig var overvokset. Og det var bemærkelsesværdig, 

 hvor godt disse underlige omgivelser i sort, hvit og rødt har- 

 monerte med Sidensvansens eventyrlige farveprakt; thi herinde 

 var fuglen saa godt som usynlig, selv hvor den sat ganske aapent 

 til, i den grad faldt dens farver sammen med omgivelserne. 



Hvad ernæringen iaar angaar, har den sikkerlig været noget 

 extraordinær paa grund av den usedvanlig sene og kolde som- 

 mer, med næsten daglig nedbør av sne og tildels ogsaa flere 

 kuldegrader om nætterne under hele Juni maaned, og insekter 

 blev overhovedet ikke iagttat i denne tid. Derimot stod skog- 

 bunden, hvor den ikke var dækket av sne, helt rød av fjor- 

 gamle tyttebær (Vaccinium vitis idæa), og i disse fraadset Siden- 

 svansflokkene jevnlig, likesom ungerne i rede no. V ogsaa var 

 fuldproppet hermed. Maveindholdet hos 3 voksne Sidensvans, 



