31 



En flerhet av utmaalingerne i Tabel A synes da ogsaa at 

 bekræfte ovenstaaende forhold. Saaledes har den 10 dage gamle 

 redeunge (exemplar 16) ikke bare like mange, men ogsaa større 

 lakspidser end baade den 2aarige unge c? (exemplar 11) og den 

 rugende unge ^ (exemplar 14); og den 3 mnd. gamle høst-unge 

 (exemplar 18) har endogsaa baade flere og større; og mens den 

 ene unge (^ (exemplar 11) har betydelig mindre og færre lakspid- 

 ser end den unge $ (exemplar 15) av samme aldersklasse (II), saa 

 overgaar den anden unge c? (exemplar 9) med sine 7 lakspidser 

 endog den ældre $ (exemplar 6), der blot har 6 spidser. At 

 den samme uregelmæssighet i utvikling ogsaa kan gjælde halens 

 lakspidser, hvor disse undertiden forekommer hos hannerne, 

 gir de to her utvalgte praktexemplarer (19 og 20 i tabel A) et 

 utmerket bevis paa; mens den ældre — tydeligvis en meget 

 gammel J* — saaledes blot har 2 lakspidser av c. 1 mm længde 

 [paa mellemste par styrfjær], har den yngre — ikke utfarvede 

 2aaring — ialt 6 lakspidser og av c. 5 mm længde [paa 3dje, 

 4de og 5te par styrfjær]; denne har ogsaa nu — c. 15 November 

 — alle 8 lakspidser anlagt paa vingerne i motsætning til de 

 øvrige unghanner fra Juni, som paa denne tid aldrig syns at ha 

 flere end 7. F^xemplar 19 skulde saaledes befinde sig just paa Over- 

 gangen til den ældre klasse. Men ikke alle utmaalinger i tabel 

 A viser denne tilfældighet i utviklingen; endel synes likesaa 

 bestemt at paapeke det motsatte forhold og viser tydelig, hvor- 

 ledes lakspidserne tiltar i antal og voxer i størrelse ikke bare 

 proportionelt med individets alder, men ogsaa særskilt for hvert 

 kjøn. Sammenlignes saaledes den unge ? (exemplar 14), der har 4 

 smaa lakspidser, med den ad. $ (exemplar 7), der har 6 større, 

 mens paa den anden side den unge J* (exemplar 18) har 6 mindre 

 og den ad. J* (exemplar 3) igjen har 8 større, faar lakspidserne 

 her næsten utseende av at optræde som en sekundær kjønskarakter. 

 Og dette »utseende av« at være en sekundær kjønskarakter 

 grænser til visshet for dette forhold, naar man sammenligner 

 middelstørrelsen av hver enkelt lakspids hos hvert kjøn særskilt 

 i samtlige 3 aldersklasser (1, II og III i tabel B). 



Tallene viser nemlig her, at i reahteten sker lakspidsernes 

 utvikling i en bestemt retning fælles for begge kjøn av enhver 

 alder (alle individer), men at den standser paa et bestemt sta- 

 dium, særskilt for hvert kjøn; likeledes, at der kan trækkes en 

 bestemt maximalgrænse baade for spidsernes antal og den stør- 



