40 



Saaledes synes det intensive skovbrug slet ikke at ville for- 

 værre opholdet for ynglende skovsnepper. Rødgran, bjærgfyr og 

 eg — forsaavidl ogsaa birk i forkulturer — hører til de træarter, 

 som forstmanden henfører til »de store arealers træarter«, og 

 netop »det store« og hermed det fredelige vil tiltale skovsneppen. 

 Nok er skovtilstanden i forandring; men — Danmark har nu 

 dobbelt saa stort et skovareal som for hundrede aar siden — 

 hvis en yngleplads »vokser fra« at kunne tiltale skovsneppen, 

 saa opstaar der stadigt andre i andre skove eller i andre »af- 

 delinger«. At skovsneppen kan forliges med det »intensive skov- 

 brug«, endog ret godt, har man til overflod faaet et slaaende 

 bevis for gennem beretningen om den ynglende fugl paa Brahe- 

 trolleborg (Dansk ornith. Tidsskr. 9. Aarg. S. 272): »Dagen ifor- 

 vejen havde en skovarbejder fældet den ene stamme og vilde 

 gaa om paa den anden side for at tage fat paa den anden, og 

 da var det, at han fandt sneppen, der under træets hugning 

 havde ligget ganske roligt paa reden«. — — 



»Vort lille lands fredning vil ingen rolle spille for sneppe- 

 jagten«, indvendes der maaske: det store gros kommer andet- 

 steds fra og hører andetsteds hjemme«. 



Sandsynlighedsbetragninger bliver imidlertid anderledes, naar 

 man er ifærd med at efterspore en naturlig tendens for udbredel- 

 sen. Det er vor pligt som naturfredere at give plads for saa 

 mange, der vil bo her. Ingen vil nogensinde tænke paa, at vi 

 skulde kunne afløse den skandinaviske halvø med de langt større 

 skovkomplekser. 



For at konstatere, hvortil vi alt er naaet med ynglende skov- 

 snepper og ved delvis fredning i Danmark, skal her gøres et 

 forsøg paa at sammenstille de fremkomne faktiske meddelelser. 

 Men disse iagttagne og noterede tilfælde udgør naturligvis kun 

 et mindretal af det virkelige antal hele landet over. 



Bornholm. Kjærbølling angiver denne ø som yngleplads. 

 Fra de senere aar meddeles, at skovsnepper yngler i Almindingen 

 hvert aar, og mindst 10 par aarlig; Fuglen er dér fredet. 

 I Rø plantage yngler ligeledes hvert aar nogle par.^ I »Dansk 

 Jagttid.« 1903, nr. 3 meddeles af en jæger, der efter at have 

 skudt paa »foraarstræk« alle de skovsnepper, han kunde faa op 

 i en bestemt plantage, fandt en rede med 4 æg. »Et saadant 

 tilfælde«, tilføjes der, »peger hen paa, at man burde undertvinge 



