72 



litteraturen (siden 1895) eller i meddelelserne er interessant. 

 Egentlig er udtrykket »koloni« kun rigtigt for de mindre lands- 

 byers vedkommende, men jeg har dog her medtaget alle de 

 steder, hvor der paa et forholdsvis lille omraade findes eller 

 fandtes en del ynglende par. 



Deres historie vises for (ca. 1895 — 1915) anskueligt ved om- 

 staaende grafiske fremstilling, som jo klart viser en udpræget 

 nedadgaaende tendens, — selv om kurvernes forløb selvfølgelig 

 er bestemt ved for faa meddelelser til at kunne give et billede 

 af detaillerne i nedgangen. Nærmere omtale af kolonierne findes 

 i de enkelte meddelelser; her skal kun tilføjes, at selv om ilde- 

 brande har haft nogen nedgang til følge i et par af dem, er 

 der dog nedgang at iagttage enten i aarene før eller i aarene 

 efter brandene ; saa disses indflydelse har ikke i længden været 

 dominerende. 



Flere kolonier er ganske forsvundet i løbet af de sidste 

 halvhundrede aar, f. eks. kolonien paa Selsø hovedgaard, i 

 Gunderslevholm skov, i en skov i Køgeegnen og i Lyngby (Him- 

 merland). 



Der er i de senere aar iagttaget en svag stigning nogle faa 

 steder her i landet (Vissing, Viborg, Flemløse); dette fremgaar 

 af et par af kurverne paa fremstillingen og af oplysninger af 

 ældre data. Men det har ogsaa vist sig et par steder (Dron- 

 ninglund, Hjerm), at der et enkelt aar kan være et lille opsving 

 paa nogle faa par, for saa igen i følgende aar at blive efterfulgt 

 af en nedgang. Disse sporadiske opblusninger er kendt flere 

 steder i storkens udbredningsomraade (se nedenfor). Nogle faa 

 steder her i landet har der i de senere aar ikke været sporet 

 nogen forandring i storkenes antal (Varde f. eks.). 



Det lader til, at det var med aaret 1856, at ulykkerne kom 

 ind over Danmarks storkebestand. Der skal det aar kun være 

 kommet et mindretal af Storke til landet, ankomsten og afrejsen 

 syntes ganske unormale og flere af de ankomne storke ynglede 

 ikke. Det er særlig J. C. H. Fischer, som meddeler en hel del 

 enkeltheder fra dette og de følgende aar. Meddelelserne stam- 

 mer især fra Dronninglund. 



Grunden til den pludselige nedgang i 1856 angives jo sæd- 

 vanlig at være en massedrukning i middelhavet, talrige døde 

 fandtes »langs dette Havs Kyster«. Danmark staar ikke isoleret 

 med hensyn til en saadan pludselig nedgang. Sverige følger 



