94 



holder sig ogsaa meget artige derinde, uden at klatre op og ud 

 til Friheden som i Vandkarret. 



Kl. 6 skiftedes Vagt. Søvnig kom den næste for at tage sin 

 Tørn, det er Gymnasiasten fra Helsingfors, der lige er vækket 

 fra sin bedste Søvn. Den gamle Hvinand flyver atter bort og 

 kommer igen omtrent Kl. 8V2. Forgæves maa Vagten dog vente 

 paa Gaadens Løsning; den Ære tilfalder Gaardens unge Vært, 

 der Kl. 9 tager Vagten. Længe bliver Hunnen ikke derinde, atter 

 viser den sig i Indgangsaabningen og bliver siddende der. Paa 

 den Maade plejer altid rugende Hunner at bære sig ad, naar 

 der er nogen, der vil forstyrre dem, de kommer frem for at se, 

 om der virkelig truer en Fare. Der sidder den nu aldeles ube- 

 vægelig og lader Vagten blive træt af uophørlig at stirre paa den 

 og vente, at noget afgørende skal ske. Tyve Minutter gaar paa 

 denne Maade; nu begynder Hovedet at røre sig uroligt. Pludselig 

 styrter den sig bort fra Hullet, dog ikke ud i Luften som før, 

 men lige ned paa Jorden nogle faa Meter fra Træet, og der bliver 

 den liggende stille. Næppe er Moderen kommen bort fra Hullet, 

 førend det fyldes af andre levende Væsener. Først viser der sig 

 i Hullet samtidig 2 Ællinger, og uden at betænke sig ret længe 

 kaster de sig ned til Moderen, idet de basker alt, hvad de kan, 

 med de smaa Vingestumper. Efter disse 2 første fyldes snart 

 hele Hullet med ÆUinger, og en efter en styrter de sig ud fra 

 Kassen ned til de andre paa Jorden. De falder ikke lige lodret 

 ned, men glider i en Vinkel paa næsten 45° lige hen til den 

 gamle. Næsten hele Tiden er der en i »Flugt«. Hele denne 

 Episode tager 15 — 20 Sekunder. Derefter følger et kort Puste- 

 rum, den gamle venter aabenbart paa, om der endnu skulde 

 komme en lille Efternøler. 



Da der imidlertid ikke synes at komme flere, begiver Moderen 

 sig afsted, mens Ællingerne ordner sig bagved den. Omtrent 

 10 m borte er Gærdet ved Landevejen, og derhen forsvinder 

 Rejseselskabet for et Øjeblik. Henne over den aabne Vej gaar 

 den gamle noget nedaddukket for at undgaa al Opmærksomhed, 

 og saa flyver den, hvor underligt det end lyder, saa snart den 

 er sluppet over Vejen og lader Ællingerne blive tilbage overladte 

 til deres egen Skæbne. Om det maaske skyldes Spektakel fra 

 en Lade i Nærheden, skal jeg lade være usagt. Hunnen lægger 

 sig paa Vandet omtrent 100 m borte, et lille Stykke ude fra 

 Bredden. Folkene fra Gaarden bliver alarmerede for at se paa 



