96 



»Afrejsesignal« Ællingerne fik i Haapavesi af den gamle, kunde 

 ikke iagttages. Der hørtes i det mindste ikke nogen Lyd. 



Endnu nogle Ord om den store Skalleslugers Ællinger. Paa 

 Bredderne af den Bottniske Bugt i Norra- og Mellersta-Oster- 

 botten, hvor den store Skallesluger paa Grund af Mangel paa 

 hule Træer maa søge sig andre Rugepladser, og paa de øde, 

 yderste Skær tales der ganske almindeligt mellem Fiskere og 

 andre Folk, der er interesseret i Fuglelivet, om at Ællingerne 

 kommer ud fra Rederne paa Fiskerhytternes Loftsrum paa samme 

 Maade, som det sker hos Hvinanden, nemlig saaledes, at Hunnen 

 bærer Ællingerne ned til Vandet. De eneste direkte Iagttagelser 

 i denne Henseende, som jeg har hørt, lyder lige modsat. Det 

 er to Iagttagelser, og i begge Tilfælde havde Moderen »ladet sig 

 falde ned fra Loftet« og Ællingerne havde fulgt efter. I det sidste 

 Tilfælde havde en af Ællingerne slaaet sig saa haardt imod en Sten, 

 at den ikke kunde følge med de andre. Paa Loftet i Ulko 

 krunni Bok udfor li (65° 20' nordl. Br.) vover den store Skalle- 

 sluger efter Fiskernes og Lodsernes Paastand ikke at ruge, da 

 det er saa højt oppe, at Ællingerne ufravigeligt maatte knuses, 

 naar de skulde ud derfra. Men de plejer hvert Foraar at op- 

 søge sig Rugepladser der omkring. 



