99 



Ungeskriget bestaar af en del hurtigt gentagne lyde, der i 

 klang meget minder om de voksnes stemme, men ikke har 

 dennes ejendommelige tosta velses-karakter, som den deler med 

 de nordiske Vipstjerter. De voksnes skrig lignede i paafaldende 

 høj grad den hvide Vipstjerts (Motacilla alba) lyd, men er ret 

 forskelligt fra den gules. Naumanns angivelse, at det staar midt 

 imellem begge disse arters, synes mig ikke træffende. Bjerg- 

 vipstjerten og den hvide Vipstjert menes jo iøvrigt at være nær- 

 mest beslægtede, medens den gule Vipstjert af moderne syste- 

 matikere udskilles som en særlig slægt: Biidytes, der afviger ved 

 den forlængede og mindre krumme bagklo. At Naumann (Blasius) 

 III, S. 124, 2. udg. skriver »verlångerte und gekrummte, dadurch 

 spornahnlich gewordene Kralle«, maa vist bero paa en fejltagelse; 

 ordet »weniger« er vist udfaldet foran »gekrummte«. 



Fra begyndelsen af August var jeg ikke længere istand til at 

 iagttage familjen dagligt; men den 74e og 17de besøgte jeg atter 

 stedet. Første gang saas kun 1 fugl, der var stille og sky; 17de 

 derimod 2. Hvorvidt det var ungerne eller de voksne fugle, tør 

 jeg ikke afgøre med sikkerhed. Ifølge Naumann foregaar fæld- 

 ningen nemlig i Juli-August; om den voksne hun i efteraarsdragt 

 siger han, at den ligner hannen meget (begge har saaledes nu 

 hvid strube) og at »vom jungen Månnchen in seinem ersten 

 Herbstkleide sind sie åusserlich nicht wohl zu unterscheiden, und 

 die jungen Weibchen von diesem Alter haben uberall etwas 

 mattere Farben als die gleichalten Månnchen.« 



De forhold, hvorunder Bjergvip stjerten i Taberg blev iagttaget, 

 synes at stemme godt overens med artens sædvanlige opholds- 

 steder; ligeledes viser dens opførsel overensstemmelse med det 

 normale, som det skildres af forfattere, der har haft lejlighed til 

 at iagttage den i dens hjemland. Hvad yngleforholdene angaar, 

 plejer den at udruge 2 kuld hver sommer; i gode aar, og naar 

 parret bestaar af gamle fugle, er første kuld flyvefærdigt i be- 

 gyndelsen af Maj ; i begyndelsen af Juni bygges saa en ny rede 

 med sjeldent mere end 4 æg. I daarhge somre udsættes den 

 anden æglægning til begyndelsen af Juli. Hvid Vipstjert yngler 

 ligeledes anden gang i Juni-JuH. Det her iagttagne par har altsaa 

 været sent paa færde med rugningen, og hvorvidt det var andet 

 kuld, jeg saa, er vel ikke til at sige; muligt er det, at fuglene har 

 strejfet længe rundt i Sydsverige, før de fandt et sted, der egnede 

 sig til ynglen. I hvert fald fandt jeg aldrig andre Bjergvipstjerter 



