110 



opmærksomme paa nogle ejendommelige Lyde i Luften ; vi 

 saa op og opdagede i en Afstand af ca. 400 m en Flok store 

 Fugle komme trækkende lavt over Trætoppene i en nydelig 

 Kile; vi tænkte ikke paa Traner i Øjeblikket, havde jo aldrig 

 hørt den Lyd før; men det lignede noget efter Gæs, kun syntes 

 vi, Fuglene var for store; i all Fald saa det i høj Grad ud til, 

 at de vilde kaste sig, og saa kunde vi maaske faa dem at se 

 en Gang til, og vi skyndte os op over. 



De tog Retning af Troldstuerne og Storedal; vi listede meget 

 forsigtigt igennem Skoven forbi Troldstuerne og kom ud ved 

 Enden af Storedal; men der var intet at se, og vi blev enige 

 om, at de maaske nok var gaaet videre. Vi kravlede imidlertid 

 saa op over Skrænten for at komme over denne, og lige som 

 vi fik Hovederne op over, saa vi i en Afstand af ca. 150 m alle 

 Fuglene staa dels i Lyngen dels i en lille Mose, og det var et 

 meget smukt Syn at se disse prægtige Fugle; vi talte dem, der 

 var bestemt 40. Det var os imidlertid ikke muligt at komme 

 dem nærmere, og medens vi stod og overvejede, fløj hele Flok- 

 ken op og trak Syd paa, men ganske lavt, og forsvandt bag den 

 næste Bakkekam ; de kom imidlertid ikke op igen, og de maatte 

 altsaa have sat sig til Ro igen, og nu var der maaske en Mu- 

 lighed for at komme dem nær. Vi gik nu i Ro over til Tam- 

 perdalen og langs med Bunden af denne, og da vi saa kom saa 

 langt mod Syd, at vi mente at være ud for dem, kravlede vi op 

 over. Der var stejlt, og vi maatte bruge alle fire for at komme 

 op, og heldigvis stod der et lille Krat der, hvor vi kom op, som 

 vi kunde komme bag ved, og da vi saa kom saa langt frem, at 

 vi kunde se os om, saa vi alle Tranerne i et ganske lille Mose- 

 hul paa højst 15 m i Diameter staa saa tæt som »Sild i en 

 Tønde«, og de var ikke over 20 m fra os. Jeg glemmer aldrig 

 det underlige, men stolte Syn af de mange graa Rygge og de 

 mange Halse, der var noget saa ejendommeligt betagende ved 

 det; men selvfølgelig varede det hele kun et Øjeblik, saa lettede 

 hele Flokken, kredsede rundt et Par Gange og forsvandt saa i 

 sydlig Retning.« 



STOR KOBBERSNEPPE (Limosa ægocephala). Å. Vedel 

 Tåning skriver følgende: »Af dansk faunistisk Literatur faar 

 man det Indtryk, at denne store Vader er en Sjældenhed i Vest- 

 jylland, idet den vist kun omtales fra Tipperne, Skjernaadeltaet 



