127 



sig. Ved 8 Tiden var Nr. 1 der som sædvanligt, men forlod af 

 og til Stedet en Tid og var borte, da Nr. 2 ved 9 Tiden kom 

 og fik sig et godt Maaltid af de levnede Rester. Lidt derefter 

 kom Nr. 1 flyvende og satte sig i Toppen af en Guldregn lige 

 ved og havde ikke set Nr. 2. Denne, som straks saa Nr. 1, 

 holdt i sin Angst inde med Spisningen lidt, men tog fat, da den 

 mærkede, at den var uopdaget, og i sin Glæde over de lækre 

 Bær gav den et Skrig fra sig; saa var det ogsaa forbi med Glæden, 

 thi i det samme Nr. 1 hørte Skriget var den der, og Jagten be- 

 gjaidte igen. Nr. 1 fik sig senere et Par Smaamaaltider af 

 Resterne og fløj bort ved 12 Tiden, da den sikkert syntes, at 

 nu var der ikke mere at ulejlige sig efter. 



Derefter var der ingen før Kl. 3, da Nr. 2 kom og 'rensede 

 hele Lageret baade i Træet, og hvad der under Plukningen var 

 faldet ned i Sneen. Efter en halv Times energisk Arbejde var 

 der absolut ikke mere at redde, og den fløj bort. 



Næste Dag saa jeg en Silkehale i et af Vejtræerne, men saa 

 ellers ikke mere til dem. 



Det var forbausende, saa lidt særlig Nr. 1 lod sig genere af 

 de Forbipasserende paa Vejen eller ind lil Villaen; den lod sig 

 saa at sige aldrig forstyrre og blev ofte iagttaget af passerende 

 Fuglevenner. 



Det barske Vintervejr kan jeg nok ogsaa takke for det tro- 

 faste Ophold. Thi Vejret egnede sig absolut ikke til Lystudflugter, 

 men godt nok til at sidde paa samme Sted og fylde sig. 



At det var de samme Fugle, der hver Dag holdt til, tror jeg 

 sikkert man kan antage efter deres Opførsel at dømme; særlig 

 maa det da gælde for Nr. l's Vedkommende. 



Alt i alt var det 6 fornøjelige Dage, vi tilbragte sammen, og 

 jeg kan ikke afgøre, om Fuglene vare gladere ved Rønnebærrene, 

 end jeg over Besøget af Silkehalerne under saa gunstige For- 

 hold lige uden for Vinduerne. Det er jo en Fugl, som pynter 

 brilliant i Træerne og med sine smukke Farver staar særdeles 

 godt til et Snelandskab«. 



De fleste Vintre ses Silkehaler hist og her, saaledes saa G. 

 Scholten en lille Flok 1 November 1915 i Lekkende Hovskov. 

 19 December 1916 saa H. Thorsøe 8 Stykker i sin Have (N. V. 

 for Ringsted). I Kjøbenhavn viste den sig ogsaa, blev saaledes 

 set i Februar 1917 ved Rigshospitalet (S. M. Saxtorph) og i 

 Øslre Anlæg (P. Jespersen). 



