168 



hj'ppig i Egnen, hvor de mange Tjørnehegn sæilig omkring 

 Gredstedbro byder den udmærkede Betingelser; den ses daglig 

 paa Telefontraadene og skræpper, naar man nærmer sig Reden; 

 men efter at Ungerne er ude, saa er de alle væk, og der maa 

 dog paa det Tidspunkt være tre Gange saa mange at kigge efter 

 som under Yngletiden. Gøgen, der er meget mere faataUig, ser 

 man dog tit, selv efter at den er holdt op at gale, enkeltvis 



Æg af Dvergterne. 



flyve omkring, ligesom dens Unger træffes skrigende efter Mad, 

 efter at de forlængst ser ud til at burde arbejde for egen Føde. 

 Viber, Stære og Alliker forlader jo Ynglepladserne med deres 

 Unger; men at man dog ser noget til dem kan nemt for- 

 klares ud fra det Faktum, at de samles i Flokke. 



Sumphornuglen (Otiis brachyotusj traf jeg heller ikke med 

 Yngel, men dog paa Steder, der var ideelle for den baade ved 

 Esbjerg og paa Fanø, saa jeg formoder, at den yngler begge 

 Steder. Skov hornuglen (Otiis viilgaris) yngler ligesaa sik- 

 kert og langt hyppigere; men heller ikke den saa jeg i Yngle- 

 tiden ; til Gengæld fandt jeg i den Tid i flere Plantager dens 

 Gylp i Hundredvis, ligesom dens frisk fældede Fjer fandtes i 

 Mængde de paagældende Steder. Og Aar efter Aar fandt jeg 

 det saaledes i de samme Plantager. Medens Plantagerne er paa 

 Tale, saa vil jeg nævne Spurvehøgen (Accipiter nisus), som 

 var godt repræsenteret i Egnen, idet den fandtes i alle de Plan- 



