171 



ret udbredt, Stillidsen nærmest sjælden; Spurven (Passer do- 

 mesticiis) og Skovspurven almindelige, og det var ret tit, at 

 man traf deres Rede fritbygget i Granhækkene; Bogfinken 

 (Fringilla coelebs), Gulspurven (Emberiza citrinella) og Bom- 

 lærken (Emberiza miliaria) var særlig i Brammingeegnen al- 

 mindelige. 



Agerriksen (Crex pratensis) mærkede jeg intet til før i 1917, 

 da jeg midt i Juni hørte den flere Aftener i Træk i en tør 

 Kornmark ved Tjæreborg. 



Endnu en Fugl har jeg truff'et indenfor Grænserne af det 

 Omraade, jeg har iagttaget, nemlig den graa Kær høg (Circus 

 cineraceus) \ men af Hensyn til Ægrøveriet og anden Samlen 

 skal jeg kun lige nævne det, uden at gaa nærmere ind paa 

 Spørgsmaalet, da jeg gerne vil have Udsigt til i Fremtiden at 

 have samme Glæde af den, som jeg havde i den Tid, jeg var 

 der i Egnen. 



Naturligvis gør dette Billede af Yngleforholdene i Esbjerg- 

 egnen ikke Fordring paa at være fuldkomment; Folk fra Egnen 

 nævner f. Eks. Rør vagtel (Porzana mariietta) og Natravn 

 (Caprimiilgus eiiropæus) som faste Ynglefugle, og mine sidste 

 Oplevelser med Tinksmed og Agerrikse saavel som de mange 

 ikke fuldt beviste Paastande viser jo ogsaa, at man kan leve 

 der i lang Tid uden at se alt; men det giver dog nogenlunde 

 det Billede, man vil faa at se, naar man, uden at have fast 

 Stade der i mange Aar, vil danne sit Kendskab til Egnens Fugle. 



