30 



vil sikkert ogsaa bedre lykkes i det kuperede Terræn, hvor han 

 har opereret, end paa flade Marker. Vil man forsøge at for- 

 klæde sig, maa man paa Mark og Enge ligne f. Eks. en Okse, 

 men jeg tror dog ikke, det vil nytte, medmindre der findes 

 græssende Kreaturer paa den paagældende Mark. I Skove kan 

 man omgive sig med et malet Lærred, saa man ligner en Træ- 

 stamme. Prøv det kun. (Se forøvrigt hans Bog : »Wild Life 

 at Home«.) 



En Ven af mig, som er Jæger, vil have et let Haandkamera 

 fastgjort under den yderste Ende af Bøssepiben og sat Lukkeren 

 i Forbindelse med Aftrækkeren, saaledes at hele Fremgangs- 

 maaden ligner en Jagt. Jeg har ikke set Metoden anvendt i 

 Praksis, men den er sikkert gennemførlig, og kunde den være 

 et bedre Surrogat for Jagt, var den jo nok værd at anbefale. 



VORE TRE PRÆSTEKRAVE-ARTER. 



Ved Frederiksholms Teglværk, nede paa Bunden af Ler- 

 gravene (Ler, Grus og Stene), Jlere Fod under Vandstanden i 

 Kalvebodstrand, men afvandet ved smaa Render, der føre til en 

 Hovedgrøft, hvorfra Vandet ved Maskinkraft pumpes op, dér 

 færdes vore tre Præstekrave-Arter imellem hvei andre. 



I en Grav af ca. 2 Td. Lands Størrelse fandt jeg to Par 

 Dværgpræstekraver (Ægialitis minor); det ene Par havde Rede 

 med to Æg. Det var Regnvejr, og Reden stod fuld af Vand; 

 jeg højnede den en Tomme med en Haandfuld Grus og krad- 

 sede en lille Rende hen til den nærmeste Grøft, saa Vandet 

 kunde løbe væk. Fuglen løb en Snes Alen fra mig og udstødte 

 med korte Mellemrum sit »Biv« — »Biv«. Saa snart jeg havde 

 gemt mig i det høje Græs, kom Hannen og kaldte paa Hunnen, 

 imedens den skrabede nye Redehuller; dens Skrig lød som et 

 langtrukket »Rihu«. Lidt efter kom den anden Han den for 

 nær, der opstod da straks Kamp imellem dem, under hvilken 

 de udstødte et hurtigt efter hinanden følgende »Pri« — »Pri«, 

 og til Slutning en langtrukken Lyd som »Ur — r— r«, kun en 

 Vokalforandring af Rylernes »Yr— r — r«. 



Jeg tilsaa Reden de to paafølgende Dage Morgen og Aften 

 (Kl. ca. 9 og 4). Det viste sig, at Fuglen lagde sine Æg om 

 Dagen, et hver Dag; den havde saaledes ikke forsmaaet min 

 Hjælp. Det andet Par havde endnu ikke Æg, og Hannen havde 



