46 



ogsaa være naaet fra Norge, hvor den iflg Collett yngler op til 

 64°. (Mindre Medd. vedr. Norges Fuglefauna 1881—92). 



Paa Jan Mayen skal den være fanget en Gang. 



Dr. Hehns's Eksemplar er fundet døende i Omegnen af Kap 

 Dan i Efteraaret 1902 og nedsendt af Johan Petersen i Ang- 

 magsalik. Den er ikke kønsbestemt, men synes efter Ydret at 

 dømme at \ære en Hun; en ung Fugl er det, med tykke Hælled 

 og Rester af Ungfuglens Dragt paa Bryst og Bug. 



Fuglen fra Julianehaab er ogsaa ung; heller ikke den er 

 kønsbestemt, men er vist, ligeledes efter Ydret at dømme, en Han. 



MINDRE MEDDELELSER. 



EN UDFLUGT TIL ROSKILDE FJORD FOR 18 AAR SIDEN. 

 Maaske det kunde interessere en og anden at høre lidt om, 

 hvorledes Fuglelivet paa »Svineholmen« i Roskilde Fjord for- 

 mede sig for 18 Aar siden; det var jo den Holm, som blev 

 grundigst undersøgt under Foreningsudflugten i 1907, og der 

 viser sig at være ikke saa lidt Forskel paa Fuglelivet den Gang 

 og nu. — Turen blev foretaget 3 Juli 1889, altsaa omtrent paa 

 samme Aarstid som Udflugten i 1907; min Ledsager var nu- 

 værende Overlæge Stein paa Skørping Sanatorium. Beskrivelsen 

 er taget væsentlig ordret ud af min Dagbog for 1889: »Kl. 12 

 roede vi fra Bidstrup Parcelgaard ud til en lille græsbevokset 

 Holm, Svineholmen, ude i Fjorden ikke 1000 Alen fra Land. 

 Paa Vejen derover vedblev en gammel Gravand (Tadorna cornuia) 

 at kredse omkring Baaden ; Magen eller Ællinger saas ikke. Da 

 vi kom til Holmen, rejste sig straks en Mængde Terner og 

 Maager skrigende over os; af Terner var den almindeligste 

 Dvergternen (Sterna minuta) , der med sin lynsnare Flugt i 

 smaa korte Vendinger snart fo'r om i Luften, snart satte sig 

 paa Jorden, dels paa smaa Pynter ud i F'jorden, dels paa den 

 lerede Bund af en for Øjeblikket udtømt Sø, der indtager en 

 stor Del af Øen; udfløjne Unger af den saas allevegne, med et 

 rundt Tal saa vi vel 100 ialt. Meget mindre talrig var den 

 alm. Terne (Sterna hinindo), der dog jævnlig lod sit hæse ejen- 

 dommelige Skrig høre, idel den stod stille over os i Luften ; af 

 dens Unger fandt vi over 10, de fleste næsten flj^v færdige ; de 

 laa og gemte sig i smaa Fordybninger i Græsset, men løb dog 



