53 



melse, og hvorpaa en vis overlegen og hovmestererende Optræden 

 overfor Jagtejere og Jægere skulde kunne motiveres. 



Denne Karakteristik af Jagten er imidlertid misvisende og ingen- 

 lunde udtømmende. 



Jagten er en integrerende Del af Jord- og Skovejerens Bedrift, 

 maaske i Reglen ikke af særlig stor økonomisk Betydning, men dog 

 af nogen; udøver han den selv, kan man gaa ud fra, at dens Ud- 

 øvelse i Forbindelse med dens Forberedelse gennem en passende 

 Omsorg for Vildtet tillige for ham er forbunden med Fornøjelse, i 

 mange Tilfælde med den Fornøjelse, der sættes højest af alle; men 

 han føler normalt sikkert ogsaa Fornøjelse og Tilfredsstillelse ved 

 den øvrige til hans Bedrift hørende Virksomhed, og det er ikke let 

 at indse, hvorledes denne Omstændighed, som dog ellers, og sikkert 

 med fuld Ret, fremhæves som værende af høj ethisk Værdi, skulde 

 kunne motivere en nedsættende Dom om Jagten. Er Fornøjelsen 

 ved denne intensiv, er virkelig den legemlige og sjælelige Anspæn- 

 delse, det Arbejde, den kræver, det ogsaa. 



Overlader Jagtejeren helt eller i enkelte Tilfælde Udøvelsen af 

 Jagten til en anden, bliver Synspunktet for dennes Vedkommende 

 ikke væsentlig anderledes. 



løvrigt skal jeg ikke komme nærmere ind paa Jagtens økonomiske 

 Betydning; Jagten kan vel i den Henseende, fornuitig dreven, fuldt 

 ud maale sig med mangen anden til Land- og Skovbrug knyttet 

 Biproduktion, og man plejer dog ellers at anse det for at være af 

 Betydning at udnytte saadanne. Hvis jeg selv undlod at sørge for 

 min Jagt og gøre mig den nyttig, vilde det medføre et lignende 

 økonomisk Mindreudbytte af min Ejendom, som om jeg hver Høst 

 lod 7 å 8 Læs Rug blive staaende uhøstede eller ubjergede paa Marken, 

 hvilket i ethvert Fald næppe vilde blive anset for god Økonomi. 



En Udtalelse af Hr. Lehn Schiøler om, at Anvendelsen af Gift 

 overfor Rovdyr og Rovfugle forhaabentlig snart vil gaa helt af Brug, 

 hvilken undertegnede fuldt ud kan tiltræde, har givet Anledning til 

 en Artikel i sidste Nr. af nærværende Blad, overskrevet »Gift«, som 

 uanset det ledsagende redaktionelle Forbehold dog synes mig ikke 

 at burde forblive uden direkte Modsigelse. At en passende Ind- 

 skrænkning af Rovvildtets Antal ikke skulde kunne naas uden An- 

 vendelse af Gift, er i Almindelighed et blot Postulat, som trænger 

 til nærmere Bevis, og for Rævens og Rovfuglenes Vedkommende 

 efter min mangeaarige Erfaring absolut urigtigt. — 



Saavidt mig bekendt benyttes Gift for Tiden ikke af Indehavere 

 af noget virkeligt Jagtrevier her i Aalborg Amt, hvorimod formentlig 

 enkelte Personer i Kraft af en uheldig Praksis fra vedkommende 

 Avtoriteters Side have faaet Tilladelse til dens Benyttelse og ved 

 Hjælp af samme efterstræbe Ræve paa nogle mindre Ejendoms- 

 besidderes Ejendomme. 



Ejheller er det i de jagtlige Krese, jeg kender, anset for »god 

 Latin« at skyde til Rovvildt paa ethvert blot muligt Hold, hvorved 

 efter Forbindelsen i den ommeldte Artikel maa forstaas uden videre 



