64 



skal kunne ske, maa den have Lov til at beholde alle Dunene i 

 Reden, da Æggene ellers bliver kolde og som Følge deraf dør ud. 

 Ederfuglens Rede træffes i Almindelighed paa smaa ubeboede 

 Øer, der stundom er klædte med lav kratagtig Plantevækst, men 

 ligesaa ofte er uden saadan Vegetation. Her laver den Rede til 

 af løselig sammenhobede Plantedele: Tang, Straa og lign. »Derpaa 



plukker Hunnen en Mængde 

 fine, bløde Dun af sit Bryst 

 og danner af dem et varmt 

 Leje for Æg og Unger«, si- 

 ger Dreyer. Hvorvidt denne 

 gængse Opfattelse, at Fuglen 

 plukker Dunene af sit Bryst 

 er fuldt ud rigtig, skal jeg 

 ikke kunne afgøre, jeg har i 

 det mindste hørt Folk sige, 

 at Dunene snarere maa siges 

 at løsne sig af sig selv : Fug- 

 len tager dem da til sin Rede. 

 Det har jo som bekendt 

 stedse været Skik, idet mind- 

 ste paa Island og Færøerne, 

 at man i Rugetiden berøvede 

 den rugende Fugl baade en Del Æg og Dun. At dette kunde 

 gøres uden Skade baade for Fuglen og dens Yngel, har man i 

 Almindelighed troet, naar Borttageisen ikke blev dreven paa en 

 altfor plyndrende Maade. Man har saaledes ment, at eftersom 

 man tog Æg bort, lagde Fuglen blot saa mange flere paany. 

 Eggert Olafsen siger saaledes: 



»Fuglen lægger gerne 3 Kuld paa adskillige Steder, naar man 

 tager de 2 første fra dem, men det sidste Varp eller Kuld lader man 

 dem beholde« — — — »den ganske Varp eller Æg-Tid varer 6—7 



Uger, da man gerne søger en Gang hver Uge« »denne Søgning 



kaldes Leit, da de som saaledes søge eller lede gaa frem i en vis 

 Orden, raaber af og til et Hoho, Prutt og Porrrorrutt, men Eder- 

 fuglen er ofte saa tam og saa vant hertil, at den ligger endda stille. 

 De Ederfugle, som lægger Æg paa de beboede Øer nær ved 

 Husene, bliver især tamme. Man lader dem tidt beholde de første 

 Varp eller Kuld, og omgaas dem ellers meget varlig og venlig, for 

 at lokke baade de gamle og unge Fugle til Øen, hvilket og sjælden 

 slaar fejl. Naar de tammeste Ederfugle bliver tagne af Æggene, 

 sidder de stille hos Redet, men naar de mærker, at man vil tage 



Ederfuglerede paa Island med Æg og Dun. 

 (n. Bruun fot.). 



