65 



alting bort, ser de vemodigt til Mennesket, raaber nogle Gange Kær- 

 Kær-Kær og derpaa kryber de i den tomme Rede og ligger der en 

 lang Tid ligesom sørgende. 



Andre Ederfugle er dog ikke nær saa sagtmodige, de springer 

 med- megen Skrigen op af Redet, og naar de ser, at man plyndrer 

 det, flyver hurtig paa Mennesket, fatter det med Næbet i Klæderne 

 og gør ret artige 0])hævcIscr« — -- 



De første 3 Uger af Varpetiden er Æggene overflødigst og Eder- 

 dun bedst, men fra den Tid findes flere og flere Æg med Unge i« 



»I Regnvejr varper alle vilde Fugle bedst« — — »Naar det lakker 

 mod Unge-Tiden, som mærkes helst i den fjerde Søgning, skygner 

 man Æggene straks ved Redet, da de, som er Unger i, lægges i 

 Redet igen« — — 



»I den sidste eller 7de Søgning (Unge Leif) tages kun Dun, hvilket 

 dog er kun lidt og fuld af Fjer, som Fuglene plukker af sig tilsidst«. 



Den her beskrevne Metode, ved hvilken altsaa Æg og Dun tages 

 efterhaanden, er endnu den Dag i Dag den almindeligste paa Island. 



Sædvanlig gaar Folk saaledes endnu over paa Rugepladsen 

 en Gang ugentlig for at tage Æg og samtidig lidt Dun. Hvis 

 man indskrænker sig til efterhaanden at tage indtil 4 Æg af 

 hver Rede, menes det ikke at gøre videre Skade — dog var det 

 sikkert bedst slet ikke at berøve Fuglen, hverken Æg eller Dun, 

 hvorom nedenfor. 



Har man taget Æg, maa man mærke dem, man lader blive 

 liggende, for at kunne tage de friske Æg næste Gang. Man kan 

 iøvrigt, som Eggert Olafsen omtaler, »skygne« Æggene, med 

 andre Ord holde dem op mod Solen for at se, om de er friske. 



Tidligere efterlodes 3 — 5 Æg i Rederne; men det menes nu 

 af Foregangsmændene ikke at være nok til at bevare Bestanden, 

 da saa mange Æg og Unger paa forskellig Vis gaar til Grunde^. 

 Af Dun plejer man kun at tage lidt hver Gang for ikke at risi- 

 kere, at der bliver for lidt tilbage til dermed at dække Æggene. 

 Hunnen gaar nemlig i den første Del af Rugetiden af og til bort 

 for at søge lidt Føde og for at bade sig, og da dækker den 

 Æggene til med Dun for at holde dem varme. Er der nu ikke 

 nok til at dette kan ske, er Yngelen ødelagt. Det bør derfor være 

 en Regel, at hvis man tager Dun bør man stedse samtidig tage Æg. 



Har man taget nogle Æg af en Rede, bør man altid om- 

 hyggelig dække dem, der lades tilbage, med Dun. 



Hvis man tager for man^e Dun eller helt blotter en Rede, 



' I Norge tages 1 Æg tre Dage i Rad af Rederne, sjældent mere. Paa 

 Island har man som oftest taget mere, dog har det varieret noget i Tidens Løb. 



