67 



bliver dens Ydeævne nu yderligere anspændt derved, at den 

 maa lægge flere Æg, ruge længere og skaffe flere Dun, som den, 

 naar de ikke paa naturlig Maade løsnes, maa plukke af sig, ja 

 stundom søge erstattet med Fjer — bliver Fuglen let sat i en 

 saadan afkræftet Tilstand, at den ikke kan staa Vinteren igen- 

 nem, ejheller let foretage de lange Farter til sydligere Egne, om 

 Vejrliget bliver daarligt. Under almindelige Forhold vejer Hunnen, 

 før Rugetiden begynder, gennemsnitlig 5 Pund^, men kun 2^/2 

 Pund efter samme, hvilket illustrerer dens Afkræftning. 



Det hænder derfor, efter Sigende, ikke saa sjældent, at Fuglen, 

 hvis Efteraar og Vinter indtræder tidligt, endnu ikke har faaet 

 Kræfter til at foretage den lange Rejse. Isen begynder at lægge 

 sig, Fuglen sidder paa Vaagerne og har ikke Kræfter til at komme 

 bort. Det aabne Vand snævres mere og mere ind, tilsidst lukker 

 Farvandet sig — og Fuglene dør i Skarevis. Dette hændte f. Eks. 

 i Vinteren 1901 — 1902 paa Sydlandet, hvor der, saaledes som 

 jeg selv havde Lejlighed til at iagttage del ved Foraarstide 1902, 

 overalt langs Kysterne saas store Mængder af døde Fugle. 



Bonden E\j61fur Gudmundsson var, for en god Menneske- 

 alder siden, den første, som offentlig udtalte, at den gamle Me- 

 tode var uøkonomisk og daarlig, og som hævdede, at man skulde 

 lade Fuglen i F>ed paa dens Rugepladser og ikke tage Æg, ej- 

 heller Dun før efter Udrugningen. 



Han udførte i Praksis, hvad han teoretisk havde fremsat og 

 indrettede Ederfuglevarp, hvor Fuglene- var fuldkommen fredede 

 i Rugetiden, ved sin Gaard Eyjarbakka i Hunavatns Syssel paa 

 Nordlandet. Ved nu tilmed — grundet paa et indgaaende Kend- 

 skab til Ederfuglens Naturel — at anvende al sin Opfindsomhed 

 og Erfaring paa en praktisk og rationel Indretning af Ederfugle- 

 varp, lykkedes det ham snart at faa et ualmindelig godt Ud- 

 bytte; men hans Principper trængte dog ikke igennem hos den 

 konservative islandske Befolkning; kun forholdsvis faa lyttede 

 til hans Raad. Det var først Gudm. G. Bårdarsons Fader, siden 

 Sønnen selv og Ejeren af Vedø, som med godt Udbytte førte 

 Eyjolfs Principper ud i Virkeligheden. 



Ogsaa paa Islands Østland er man hist og her begyndt at 

 anvende Eyjolfs Metode paa Holme, hvor Fuglene ruger tæt 

 sammen; men Pluraliteten af den islandske Befolkning har ingen 



^ Hannen vejer i Almindelighed ca. 4 Pund og Ungerne, naar de kommer 

 ud af Æggene, 4 Lod — 12 Kvint. 



